280 



och dymedelst till följande strukturformler för albit (7 och 8), 

 af hvilka fig. 7 framställer den enkla formen, fig. 8 tvillings- 

 formen, samt anortliit (9), med abstraherande af de i kri- 

 stallogratiskt hänseende indifferenta syre-atomerna, hvilka 

 man har att tänka sig lagrade analogt med dem hos ortho- 

 klas (fig. 1). 



Orsaken till denna åtskilnad mellan den triklina alkali- 

 och kalkfältspaten i formelt hänseende är tydligen att söka 

 hos den positiva (basiska radikalen, i det att den en- 

 atomiga radikalen (Naa) såsom dubbelatom äfven förutsätter 

 en dubbelmolekyl i förhållande till den, hvari den två 

 atomiga (Ca) ingår, såsom enkel, samt vidare i den ofvan 

 föv antydda olikheten mellan 1- och 2-atomiga radikalers 

 kristallogratiska ställning eller angripningssätt med resp. ett 

 hörn eller en kant. Denna åtskilnad mellan albiten (resp. 

 mikroklinens) och anorthitens grundformer bestyrkes vidare 

 af deras förhållande till andra silikater. Från alkaliplagio- 

 klas (fig. 4) kommer man nämligen genom delning och tvil- 

 lingssammansättning (fig. 10), i likhet med den hos ortho- 

 klas, till alkaligliuimerns molekularform och får derigenom för- 

 klaring på dennes stundom triklina formutbildning röjande 

 sig såväl i streckningen på c-planet som hos etsfigurerna 

 (F. J. Wiik, Mineral, medd. VI 22. Öfv. af finska Vet.-Soc. 

 förh. XXII p. 96), samt vidare till komplexer af mer eller 

 mindre likhet med biotitens rhomboedriskt monoklina eller 

 triklina samt turmalinens och nephelinens hexagonalt rhom- 

 boedriska resp. tetartoedriska grundformer genom trenne 

 albittvillingars ytterligare tvillingsammansättning med ab-pl. 

 ( X P) såsom tvillingsyta (fig. 11), hvarvid först en pseudo- 



