284 



bortgår och ersattes af Ka.^ eller H2, hvarvid cordierit öfvergår i 

 muscovit (fig. 2) samt olivin i serpentin (H2 Mgg Sia Og -|- ä^)- 

 På samma sätt som cordierit förhåller sig till turmalin förhåller 

 sig olivin till sina rhomboedriska förvandter t. ex. dioptas = 

 3 (H2 Cu Si O4), som kan uttryckas på samma sätt som tur- 

 malin (fig. 14), om man i st. f. K sätter H2 samt Cu i st. f. R, 

 således i öfverensstämmelse med dess rhomb. tetartoedriska 

 formutbildning, hvarvid dock bör märkas, att man här i den 

 pseudohexagonala tvillingskomplexen af plagioklas har att 

 tänka sig i st. f. c-pl. r^c-planen, hvilkas inbördes vinklar 

 närma sig till rhomboedervinklarna hos invuxna dioptas- 

 kristaller (95° 54'). Äfven nex^helin = 3 (Rg Alj Sij Og) -\- 

 Si O2 samt hiotit = 3 (Ka2 AI2 Si, Og -|- Mg2 Si O4) kunna 

 kristallokemiskt uttryckas i öfverensstämmelse med turmalin 

 med den skilnad, att de trenne partialmolekylerna icke blif- 

 va enkla utan tvillingar såsom i fig. 11, hvilket kunde sät- 

 tas i samband med den omständighet, att de basiska radi- 

 kalerna hos dem uteslutande eller till öfvervägande grad 

 utgöras af enatomiga radikaler d. ä. sådana, hvilka enl. det 

 föregående föranleda bildningen af en dubbelmolekyl. För 

 öfrigt kommer biotitens struktur-formel att skilja sig från 

 turraalinens blott deri, att två af den sednares trenne 

 2-atomiga radikaler ersättas af Ka2 (resp. Hj) samt en af 



de 3 atomiga af Mg3 , hvarigenom den erhåller en mono- 

 symmetrisk formtyp, som motsvarar biotitkristallens mer eller 

 mindre tydligt utpräglade monoklina karakter. 



Cordierit, turmalin och nephelin äro molekularföre- 

 ninga«r med kärnmolekyl (Si O2) I det tomrum, som bildas 

 mellan de tvenne hemimorfa hälfterna af de qvasirhom- 

 biska eller rhomboedriska plagioklas tvillingskomplexerna kan 

 en rhombisk resp. rhomboedrisk kiselsyre-grundform insättas, 

 hvilket talar för detta betraktelsesätt. Till dessa molekular- 

 föreningar med kärna kan bland andra äfven cancriniten 

 räknas. På de små men tydliga cancrinit-kristaller, hvilka jag 

 funnit i en diabas från Sörnäs vid Helsingfors har jag iakt- 

 tagit samma vinkel mellan ändytorna och prismat som den af 



