292 



stämmelse i polkantvinkel) af 4 resp. 6 rhombiska eller 8 

 resp. 12 monoklina, i sednare fallet af 2 resp. 3 rhombiska 

 eller ett dubbelt så stort antal monosymmetriska partialindi- 

 vider. Så t. ex. företer bioxid-serien zirhon, rutil, tapiolit 

 i afseende på sina polkantvinklar (121° — 123°) likhet med 

 tantalitens prismavinkel 122° 57', scJieelitens polkantvinkel 

 (100° 4') med vjolframs prismavinkel 100° 37', hvarvid äfven 

 den förras pyramidalt hemiedriska form motsvaras af den 

 sednares monoklina, alldenstund i allmänhet rhombiska par- 

 tialindivider resp. molekyler kunna anses betinga en holoe- 

 drisk tetragonal eller hexagonal formkomplex, monoklina en 

 hemiedrisk och triklina en tetartoedrisk. Den karakteristi- 

 ska prismatiskt pelarformiga förlängningen i en pyramidal 

 polkantriktning, som vissa bioxidvarieteter förete t. ex. ilmeno- 

 rutil samt den i min beskrifning af den finska mineral- 

 samlingen i Universitetets i Helsingfors mineralkabinett (1. c.) 

 anförda cassiteriten från Helsingfors talar äfvenledes för 

 riktigheten af detta åskådningssätt. 



Slutligen må här ännu de i enlighet med ofvananförda- 

 principer uppstälda molekular- eller strukturformlerna för 

 haryt (21), markasit (22) och svafvel (23) sammanställas. 



21 22 23 



92% 



i% 







^ojo^ 



Dessa formler grunda sig på förhållandet mellan nor- 

 malerna till grund- resp. spjelkningsytorna ab ( oo P) och 

 c (o P) hos baryt- och markasit-kristaller samt respektive 

 elementers kristallostatiska momenter. För baryten får man, 

 dåb-axeln sättes = i, normalen ah^ : norm. c^ = sin 39° 10' 

 halfva prismavinkeln) : 1,3127 (c-axeln) = 1 : 2,078 samt för 



