299 



åt, så är det ej att undra ötVer, att detta gebit ännu be- 

 finner sig på de lägre stadierna af induktiv forskning; kun- 

 skapen här utgöres af en mängd spridda fenomen, som detalj- 

 forskningen bragt i dagen ; och der ett samband mellan feno- 

 menen, der en regel eller lagenlighet kunnat uppvisas, har 

 detta skett endast genom empiriska bevis. En deduktiv 

 forskning deremot har här föga kunnat komma i fråga, eme- 

 dan allmänna utgångspunkter för sådant ändamål tillsvidare 

 ej blifvit vunna. 



Dessa förhållanden ville jag främst påpeka, emedan 

 de göra det nödvändigt i det följande, att här och der ingå 

 i detaljer, för att belysa de allmänna resultaten. 



Det är nogsamt bekant, att det är sinnesorganen, som 

 gifva oss kunskap om den omgifvande naturen; ögats och örats 

 uppgifter i detta hänseende äro så att säga omedelbart för- 

 stådda; detsamma kan öfven sägas vara fallet med känsel- 

 apparaterna samt smak och luktorganen. Och må- 

 hända kan det numera anses vara bekant, att till dessa, 

 sedan ålder kända fem sinnesorgan, den moderna forsknin- 

 gen tillagt ett sjette sinne, nemligen muskelsinnet; detta 

 sinnesorgan låter oss bedömma de rörelser våra muskler ut- 

 föra, det arbete de åstadkomma, och medelbart gifver det 

 oss kunskap om det läge föremålen intaga i förhållande till 

 hvarandra eller till oss sjelfva. 



Den främsta uppgift som här förelegat fysiologerna, 

 har varit att utreda, hvad som försiggår i sinnesorganen, 

 då de gifva oss kunskap om den omgifvande naturen, t. ex. 

 i synorganet, då det låter oss se färger och föremål, eller i 

 hörselorganet, då vi höra toner, klanger och ljud öfvex-liufvud, 

 eller huru känselorganet förmedlar observation af tryck, af 

 värme, af smärta. De hithörande undersökningarna kunna 

 sägas hafva gifvit ett allmänt resultat; alla sinnesorgan 

 verka nemligen på väsendtligen samma sätt ; den omständig- 

 het eller orsak, som sinnesorganet låter oss observera, åstad- 



