306 



som i förra fallet, men med en glänsande yta, såsom om 

 detsamma vore gjordt af hvit metall. Denna glans är åter 

 en produkt af de båda samtidiga förnimmelsernas sam- 

 mansmältning. 



Men sent omsider är att framhållas, att samtidiga 

 förnimmelser icke alltid sålunda sammansmälta med hvar- 

 andra, utan äfven kunn a gifva upphof till skilda varseblif- 

 ningar, som följa successivt, efter hvarandra. Med samma 

 instrument, stereoskopet, kunna sådana förhållanden lätteli- 

 gen framkallas; sättes t. ex. för hvardera ögat ett system 

 af parallela linier, uppdragna på ungefär en half linies af- 

 stånd från hvarandra, och gifvas teckningarna i stereosko- 

 pet sådant läge att de båda linie-systemen skära hvarandra 

 så blifva ej båda linie-systemen samtidigt tydliga, utan i 

 midten t. ex. synes det ena systemet och vid kanterna det 

 andra, och dertill ännu inträder allt beständigt en vexling, 

 så att på samma ställe framträder i ena ögonblicket det ena 

 linie-systemet och i nästa ögonblick det andra. 



[Alldeles likartade förhållanden inträda, om man vid 

 betraktandet af ett föremål sätter tvenne olika färgade glas 

 för ögonen, t. ex. för ena ögat ett rödt glas, för det andra 

 ett blått; då ses föremålet icke i en biandfärg, utan fläc- 

 kigt, i vissa delar rödt och i andra blått; och äfven nu 

 vexla färgerna på samma ställen af föremålet allt beständigt] 

 — Dessa och dylika fenomen, som bero derpå att intrycken 

 undantränga hvarandra, brukar man sammanföra under be- 

 nämningen synfältens strid med hvarandra; äfven de hithö- 

 rande fenomenen kunna på mångahanda sätt varieras. 



Tydligast framstå dock dessa förhållanden om två 

 alldeles olika sinnesorgan, t. ex. syn- och hörselorganen 

 samtidigt försättas i verksamhet. Observationer i detta 

 hänseende gjordes redan i förra seklet; för några decennier 

 sedan upptogos dessa observationer till förnyad pröfning 

 af astronomer och sedan af fysiologer. Man fann, att de 

 liktidiga ljus- och ljudförnimmelserna icke samtidigt komma 

 till varseblifning, utan först den ena och sedan den andra, och 

 att ordningen, tillochmed hos samma person, kan vexla. — 



