308 



förnämsta resultatet sträfvandena i denna riktning hittills gir- 

 vit, får väl anses, att de pykiska akter, som man kallat varseblif- 

 ning och föreställning, icke mer få betraktas såsom elementära 

 psykiska processer; utan i allmnähet äro de sammansatta, 

 de framgå nemligen af flera samtidiga förnimmelser. För- 

 nimmelserna hafva sålunda i detta gebit fått en likartad 

 betydelse som de kemiska elementen för kemin; kortligen, 

 förnimmelserna äro de element, hvaraf varseblifningarna och 

 föreställningarna framgå; de kunna sägas vara orden i det 

 språk, förmedelst hvilket vår andliga natur får kunskap 

 om den yttre naturen. — [Men i vissa fall äro dock för- 

 nimmelserna ej de enda moment, hvaraf varseblifningen eller 

 föreställningen framgår; t. ex. vid utförandet af en rörelse 

 försiggå två olika psykiska processer af samma ordning suc- 

 cessivt efter hvarandra, nemligen främst den centrala inner- 

 vation, som framkallas af viljans inflytande och som gifver 

 upphof till den muskelkontraktion hvarpå rö relsen beror : 

 i nästa moment framkallas häraf en muskelförnimmelse, som 

 för vår andliga natur tillkännagifver i hvilken mån den be- 

 fallning, som genom den centrala innervationen gifvits musk- 

 lerna, blifvit uppfylld. Det är slutligen af en jemförelse af 

 dessa successiva elementära psykiska akter som föreställ- 

 ningen om den åstadkomna rörelsen framgår.] 



Men för dessa abstrakta frågor har jag kanske redan 

 alldeles för länge tagit tålamod och uppmärksamhet i an- 

 språk. I ett hänseende må det dock tillåtas mig att göra 

 ett tillägg, för att dessa sträfvanden, att närmare under- 

 söka den psykiska verksamheten, icke må missförstås. Dessa 

 sträfvanden äro alldeles oberoende af hvarje förutsättning 

 eller hypotes om vår andliga natur; de hafva sålunda intet 

 att göra med de materialistiska tendenser, som för några de- 

 cennier sedan hyllades af naturforskare och så kallade 

 naturfilosofer. Fysiologerna hafva här kortligen tillämpat 

 samma metod, som följes inom naturforskningen öfverhuf- 

 vud; för att anföra ett exempel, de hafva förfarit på sam- 

 ma sätt, som fysikerna vid undersökning af de elektriska 

 fenomenen ; hvad elektricitet och elektrisk ström är för nå- 



