65 



fallet. Ljuset fortfor på ofvanbeskrifua sätt till senare på 

 aftonen. 



Den 8 Dec. kl. 5 eft. m. begaf jag mig med Hr Grrauit 

 till det nära observationsstationen belägna kyrktornet för att 

 observera en eldsignal från Oratunturi. Redan på ditvägen 

 sågs ett gulhvitt ljus med vexlande intensitet omgifva hela 

 horizonten, men 20 min. därefter hade ljuset vuxit betydligt 

 uti intensitet och visade sig nu starkast i norr, därifrån åt 

 bägge sidor gradvis aftagande åt söder, hvarest fenomenet 

 hade minsta grad af styrka. Närmast ned mot horizonten 

 kunde stjernorna med svårighet urskiljas, längre upp lättare 

 och från 60° mot zenith var himlen klar, men af blekgrå 

 färg. Intressant var jämförelsen med vintergatans ljus. Det 

 gulhvita ljuset afstack alldeles tydligt, isynnerhet å de orter 

 där vintergatan framträdde ur detsamma. Uti det gulhvita 

 ljuset kunde vintergatans ljus ej mera tydligt urskiljas. Detta 

 ljus fortfor långt in på natten; senaie kl. 7 — 9 uppträdde 

 ett temligen intensift polarljus, hvarom nedan blifver vidare 

 fråga. Dessa ljusföreteelser gifva ej reaktion i de Spektro- 

 skop, hvilka vi hade till vårt förfogande, men det är sanno- 

 likt att sådan skulle erhållas om själfva instrumentet vore 

 mindre absorberande. Så t. ex. gaf det större Wredeska 

 Spektroskopet (4 prismer) ej reaktion för Ijusfeuomenet från 

 Oratunturi, hvarimot det mindre, såsom ofvan blifvit sagdt, 

 verkligen visade uorrskenslinien. Att dock antaga detta ljus 

 vara af annan natur än norrskensljuset, därtill finnes intet 

 skäl och resultatet af dessa observationer, hvilka framdeles 

 utförligare komma att afhandlas af Hr Biese, är att hela 

 norra Lappland, under de flesta vinternätter upplyses af ett 

 fosfor escer ande skimmer, hvars intensitet är mycket vexlande 

 både till tid och ort, men som utan tvifvel är af polarljus- 

 artad natur. 



Till samma dag den 8 Dec. hade expeditionen lyckats 

 så komma i ordning att en höjdbestämning af norrskensbå- 

 gen kunde företagas i magnetiska meridianen. Den ledning, 

 som var utlagd i nord-syd, för jordströnmiens studerande, an- 

 vändes såsom telefontråd så att observationerna utfördes ef- 



5 



