130 



tet, som kunnat användas till analysen. Anser man förlusten' 

 hafva träffat beståndsdelarna ungefär lika och beräknar ma» 

 ofvanstående data på Si Oj- procenten hos normal anorthife 

 (43,08), så erhåller man Alg O3 =: 36,9 9 och CaO = 14,94 7^ 

 d. ä. samma lerjordshalt som hos normal anorthit men min- 

 dre kalkhalt i öfverensstämmelse med anorthit- varieteter från- 

 andra finska fyndorter, hos hvilka kalkhalten genom förvitt- 

 ring minskats. En närmare undersökning af detta högst in- 

 tressanta mineral är dock med det ringa material jag hit- 

 tills kunnat anträffa icke möjlig. Dock framgår redan af 

 det ofvananförda, att det kan sägas lemna ett nytt bevis till 

 de redan förutvarande på den nära förvandtskap, som äger 

 rum mellan fältspat, närmast anorthit, och skapolit. 



Lepolit (Lindsayit) från Orijärvi, Af alla hittills kända 

 anorthitarter närmar sig den under namn af Lindsayit be- 

 kanta lepolit-varieteten från Orijärvi mest till nyssnämnda 

 anorthoit. Den skiljer sig såväl i sin yttre form som i inre 

 konstitution så mycket från fältspatsgruppens mineralier i 

 allmänhet, att Nordenskiöld (Finlands mineralier pag. 119) 

 betecknade den såsom ett från dem skildt mineral. Den har 

 dock af andra mineraloger (Hermann, Rammelsberg, Breit- 

 haupt m. fl.) visats vara en mycket förvittrad lepolit. På 

 grund af den yttre formen förtjenar den dock en särskild 

 uppmärksamhet. Jag har i fig. 3, 4 och 5 afbildat några 

 på universitetets mineralkabinett befintliga kristaller. Så- 

 som man deraf finner förete kristallerna en egendomlig trian- 

 gulär form, en slags hemimorfism, genom förherrskande ut- 

 bildning af trenne plan i prisma-zonen: ab (110), ab (110) 

 samt b (OTO) jemte basiska planparet c och c (P). Under- 

 ordnadt uppträda dessutom b (010), abg (130), bgC (021) m. fl. 

 Att denna triangulära formutbildning icke är tillfällig utan 

 fullkomligt normal, synes af den i öfrigt regelbundna for- 

 men hos de invuxna eller isolerade, på alla sidor fritt utbil- 

 dade kristallerna, Nordenskiöld betraktade (1. c.) denna tre- 

 sidiga utbildning såsom beroende på tvillingsbildning. Jag 

 har dock hvarken makro- eller mikroskopiskt kunnat finna 

 någon sådan, utan måste jag beteckna dem såsom fullkom- 



