128 



GCaMggSi^Ois 

 3 Ca Feg Sii O^g 



Ca AI2 Si^ O12 



, - - — j^ _ 



100,00 

 Såsom man finner äro de beräknade procenttalen tem- 



ligen öfverensstämmande med de i analysen I så när som 



på Alg O3- och Fe O-procenten, hvilket torde härröra deraf, 



att en del af jeruet sannolikt ingår i föreningen såsom oxid. 

 Specifika vigten af ifrågavarande hornblende är = 3,081 



eller nära öfverensstämmande med pargasitens från Pargas. 



såsom s^nes af nedanstående sammanställning af några finska 



hornblende- varieteters spec. vigter. 



Pargasit från Korpo 3,008 



Ljusgrön pargasit från Pargas 3,016 



Grön hornblende från St. Michel 3,081 



Mörkgrön pargasit från Pargas < o 1 <- 



^ o,14o 



Svart hornblende från Pargas } vk^Z. ^ 



° \ 3,215*3 



Utsläckningsvinkeln ^^ : c är = 18° vid användande af na- 

 tronlåga; denna hornblende ansluter sig sålunda till aktiuo- 

 lit från Orijärvi (1. c. p. 37), hvarmed den äfven i afseende 

 på lerjordshalten öfverensstämmer. I det till den opt. un- 

 dersökningen använda, parallelt med b-pl. slipade prepara- 

 tet synas ett par små individer af en mörkare färgad amfi- 

 bol, starkare dichroitiskt än modermineralet men med min- 

 dre tydliga spjelkningsspringor samt med betydligt mindre 

 utsläckningsvinkel näml. blott = 8° 30', sålunda sannolikt arf- 

 vedsonit. I sjelfva verket företer denna hornblende en svag 

 natronreaktion för blåsröret. 



*) Enligt Ramraelsberg. — De af Rammelsberg funna spec. 

 vigterna skilja sig något från de af mig iakttagna, hvilket utvisar, 

 att, utom de genom den olika färgen skönjbara hornblendevariete- 

 terna från Pargas, ännu. andra finnas, hvilka icke på yttre utseendet 

 kunna åtskiljas, hvarom jag i sjelfva verket varit i tillfälle att öfver- 

 tyga mig om genom försök att bestämma deras relativa täthet me- 

 delst en lösning af Ka J. Hg J,. 



