153 



blefvo våra Evangelier författade'- pag. 23, anför: „Epipha- 

 nius uppgifver, att man för bestämmandet af Jesu dödsdag- 

 åberopat Acta Pilati (äfven kallade Nikodemi evangelium), 

 der den 25 mars är angifven. Han tillägger likväl, att han 

 också funnit exemplar som angifvit den 18." Det sistnämnda 

 datum är tydligen insatt efter 84-års cykeln, som låter påsken 

 inträffa på fredagen den 18 mars samma år, det förra efter 

 Seleucidiska kalendern. Båda äro oriktiga, men utvisa att 

 traditionen väl var osäker om påskens datum, men ingalunda 

 om året, ty äfven dessa oriktiga data hänvisa till året 782. 

 Tillvaron af en så gammal och så bestämd tradition angående 

 Kristi dödsår, är af ganska stor vigt och skulle redan ensam 

 vara tillräcklig, att orubbligt fästa sagda händelse vid året 

 782, som motsvarar vår tidräknings år 29; så mycket mer 

 då äfven andra grunder tala derför, och Eusebii afvikande 

 mening i alla fall icke kan vidhållas. 



8. Datum för Judarnes påskafton 782. 



Enligt alla Evangelierna korsfästes Frälsaren deif 14 

 nisan, som det året onekligen var en fredag, och det gäller 

 éåledes att undersöka om den 14 nisan år 782 verkligen in- 

 föll på en fredag. Enligt Seleucidiska cykeln, som en tid 

 följdes af några kyrkofäder, skulle den 14 nisan 782 bort 

 inträffa den 24 mars, en thorsdag; men nyårsnyet, efter hvil- 

 ket påsken bestämdes, skulle då bort synas den 11 mars, 

 ehuru månen den dagen i verkligheten redan var inemot 

 half. Man adderade nemligen 13 till den dag då nyet först 

 syntes, för att få datum för den 14 nisan. Enligt 84-års 

 cykeln, som äfven af några kyrkofäder användes, skulle der- 

 emot påsken bort firas den 18 mars, en fredag, således 

 nyårsnyet hafva infallit den 6 mars; detta slår väl in med 

 månans verkliga ålder den dagen, men är påtagligen en mån- 

 månad för tidigt. På så tidigt datum har Judarnes påsk 

 sannolikt aldrig firats. Ty på andra påskdagen borde ax- 

 festen firas, då mogna ax måste offras, men före vårdagjem- 

 ningen funnos säkerligen inga ax att tillgå; kornet sätter 

 nemligen ax (i Palestina) först något efter vårdagjemningen. 



