190 



gifva en bild af det samarbete, som föregått och utmynnat 

 i det närvarande stora polarforskningsföretaget. 



Början till alla gemensamma företag måste vi städse 

 söka i det personliga initiativet. Oss möter på detta område 

 Alexander von Humboldts frejdade namn. Humboldts rika 

 verksamhet sträcker sig såväl till de meteorologiska företeel- 

 serna som till de magnetiska, men det var de senare, som 

 förmådde honom att söka åstadkomma ett internationelt sam- 

 arbete. Han fann lätt att det personliga arbetet här var 

 vanmägtigt och insåg, att man endast genom endrägtig sam- 

 verkan kunde uppnå målet. Detta arbete började 1828 och 

 utfördes på fem stationer, Berlin, Freiberg, Petersburg, Ka- 

 san, Nikolajeff. Antalet terminer årligen var 8, och obser- 

 vationerna utfördes under 44 timmar. 



Det mål, man genom dessa observationer sökte, var att 

 utreda det fenomen, som fått namn af magnetiska variatio- 

 ner. Intill denna tid hade man med afseende å kunskapen 

 om jordens magnetiska förhållanden, inskränkt sig till upp- 

 mätande af jordmagnetiska kraftens riktning, d. v. s. den så 

 kallade deklinationen ochj inklinationen, samt intensiteten, 

 men den sistnämnda endast relatift till någon hufvudort. De 

 använda instrumenten voro ofullkomliga i jemförelse med 

 våra dagars i väsendtlig grad förbättrade apparater; men 

 man vann dock sitt mål: en temligen fullständig öfverblick 

 af jordens magnetiska tillstånd. 



Under arbetet härmed hade man snart lärt sig att jord- 

 magnetismen ej var oföränderlig, utan underkastad variatio- 

 ner såväl till riktning som styrka. Det var nu dessa gåt- 

 fulla variationer, hvilkas närmare egenskaper man sökte att 

 lära känna. Om vi på ändamålsenligt sätt betrakta en i ho- 

 rizontalplanet fritt rörlig magnetnål, så finna vi, att den be- 

 finner sig uti en nästan ständig rörelse. Denna rörelse vi- 

 sar sig stundom öfvergå till häftiga oregelbundna oscillatio- 

 ner, hvilka fortsättas någon tid och sedan upphöra. Dessa 

 häftiga rörelser hafva fått namn af magnetiska perturbatio- 

 ner eller stormar. Det gör ett högst egendomligt intryck 

 att iakttaga dessa rörelser, och tydligt var att intresset för 



