193 



vänder härom har, så få vi dock ej förgäta att han häri ej 

 skulle lyckats, om han ej ibland Finlands då ledande stats- 

 män skulle funnit ett lefvande intresse för saken. Isynner- 

 het visade Finlands dåvarande minister-statssekreterare Ner- 

 vänder ett tillmötesgående, som förtjenar vårt tacksamma er- 

 kännande. Denna institutions observationer angående jord- 

 magnetismen ligga ännu, sedan dess upphofsman i förtid, till 

 stor förlust för vetenskapen, 18-48 aflidit, till största delen 

 obearbetade. Det är dock att hoppas att detta ledsamma 

 förhållande snarligen blifver rättadt, sedan institutionen blif- 

 vit helt och hållet omorganiserad. 



De magnetiska observationernas verksamhet har fort- 

 gått utan afbrott och ledt till utvidgandet af vår kunskap 

 om variationerna i allmänhet, men angående deras orsaker, 

 derom har man tills vidare endast sannolika antaganden. Så 

 väl uti instrumenten för variationerna, som uti dem för ab- 

 soluta bestämningarna hafva väsendtliga förbättringar blifvit 

 införda, hvilka tillåta en allt högre grad af noggranhet. Och 

 ett stort antal absoluta bestämningar hafva blifvit utförda öf- 

 ver hela jorden. 



Ännu mera omfattande resultat har det internationela 

 samarbetet gifvit i meteorologiskt hänseende. Under förra 

 hälften af detta sekel sysselsatte man sig nästan uteslutande 

 tned att utreda de särskilda ländernas klimatologiska för- 

 hållanden, men man såg mycket väl att det fortsatta arbe- 

 tet ej skulle blifva så fruktbringande, det i sjelfva verket 

 kunde vara, förr än reformer uti sättet att insamla och be- 

 arbeta observationerna blifvit införda. 



De första studierna i en ny riktning utfördes öfver hvirf- 

 velstormarne eller cyklonerna. Det var Döve och Redfield, 

 •som började detta studium och uppsatte synoptiska kartor, 

 upptagande de i det närmaste samtidiga iakttagelser, som de 

 kunde förskaffa sig öfver en och samma cyklon. Genom ett 

 sålunda fortsatt studium framgick lagarna för cyklonerna på 

 «tt otvetydigt sätt. Det visade sig att cyklonerna voro hvirf- 

 velstormar, i hvilkas centrum barometerståndet var lägst, till- 

 tagande från centret mot cyklonens ytterkant. Öfverallt vi- 



13 



