26 Cur. KRUUSE 
maalte 3—4 cm i Diameter. Det var ikke mange blomstrende Indi- 
vider, som var levnede efter de Indfodtes Sommerbesgg; thi disse 
tager med Forkærlighed de kraftigste Planter, lige før Blomsterne er 
udsprungne, da de saa er skørest og mest velsmagende; de kaldes 
tiggak (Mænd), medens sterile Individer kaldes nuliaga (Kvinder) og 
kun tages i Nødsfald i Mangel af bedre eller medtages til at forære 
andre! Paa denne Lokalitet er der ikke Udsigt til, at Planten bliver 
udryddet (hvilket utvivlsomt er sket andre Steder) da der fandtes en 
stor Opvækst af en- og toaarige Individer og talrige Kimplanter. 
Mellem Kvanner og Alchimillaer krøb mange Snegle (Vitrina), 
og i Luften sværmede talrige Myg, men Luften var ogsaa lun i Sam- 
menligning med den raakolde Kælderluft i den snævre Dal; selv saa 
sent paa Aaret er denne Plet begunstiget i Forhold til alle Omgivelser. 
Hjemvejen faldt Jens meget besværlig, tungt belæsset som han var, 
og vi var 2 Timer om de 6 Kilometer til Stranden. Her fandt vi, 
at Isen havde skruet, siden vi forlod Baaden om Morgenen, og den 
Rende, vi havde brudt os, var lukket, ligesom Tyndisen nu var over 
2 cm tyk. Vi kom imidlertid afsted, og Baaden brød sig en Vej ud 
til den tyndere Is længere fra Land, hvor vi avancerede rask; men 
da vi var omtrent 1'/2 km fra Stationen, slog Skruen, der, da Baaden 
var tom, laa for højt i Vandet, mod et Stykke haard gammel Is og 
sprang løs paa Akslen. Jeg lempede de faa tunge Genstande forud 
i Baaden for at lette Agterenden op; det var imidlertid for lidt, og 
jeg laa saa med Armene i Vand i en halv Time for at skrue de 
knækkede Stoppebolte ud og sætte nye i. De afbrækkede Stykker var 
dog ikke til at faa ud, og de nye Bolte fik ikke Hold; efter et Par 
Minutters Gang løb Skruen igen løs. Nyt Forsøg med samme Resul- - 
tat. Situationen var ikke behagelig; rundt om var der ingen Skodse 
af gammel Is, som jeg kunde hale op og reparere påa, kun den 
vanskelige Tyndis, der var for svag til at hale Baaden frem i, men 
for stærk til at ro i. Jeg indsaa, at det vilde trække ud paa Natten 
med Hjemkomsten, og forsøgte at sende Jens ind til Land med 
Prammen, for at han kunde gaa til Kolonien med Brev, at de ikke 
skulde ængstes. Han var imidlertid faldet fuldstændig sammen og 
kunde ikke engang komme saa hurtig frem med Prammen som 
jeg med Baaden. Saa skiftede vi Plads, jeg gik i Prammen og isede 
en Rende paa ca. 400 m Længde til en Vaage, vendte saa om og 
bragte Baaden gennem den. Efter Vaagen blev Isen tyndere, ca. 
1 cm, og lettere at ise gennem de 3—400 m, der endnu var tilbage. 
Vi var i aabent Vand og kunde komme frem derved, at jeg roede 
skiftevis 3 Tag med en Aare paa hver Side. Jens, som nu skulde 
ro i Land med Besked, vilde helst have slæbt bag efter, men maatte 
