28 Car. KRUUSE 
November. 
Det stærke Snefald, som begyndte i Slutningen af Oktober, fort- 
sattes ind i denne Maaned; samtidig blev Vejret mere uroligt, og 
Temperaturen sank; den kom dog enkelte Dage (2., 5.—7., 13.—15., 
18.—19.) over Frysepunktet. Luftfugtigheden var disse Dage meget 
ringe og Vinden vestlig. Det var øjensynlig Føhn; selv om der ikke 
var Storm ved Stationen, angav Skyernes Bevægelser dog, at saa- 
danne lokale Vinde herskede over Sermilik-Fjord, hvis Dalføre de 
fulgte. Under Føhnvejr svandt Sneen meget stærkt ved Fordamp- 
ning og Smeltning, alle Kuller og mange fremspringende Partier 
blev snebare. De bærer i saa Tilfælde ingen Vegetation eller i det 
højeste en meget sparsom Bevoksning af Skorpelichener. Græslierne 
er efter Storm dækkede af en 1—2 cm tyk Skorpe af Is, der ligger 
over et 6—10 cm tykt Lag af store løse Snekrystaller mellem de 
visne Græsblade. Kun de tørre Frugtskafter af Luzula confusa, 
Carex rigida, Poa alpina og Pedicularis hirsuta stikker frem over 
Isen, og deres Frugter er spredte. Urtelierne er derimod dækkede 
af et indtil 1m tykt Snelag, som holder sig godt og beskytter 
Planterne. Flere af disse er indefrosne i turgescent Tilstand og har 
intet lidt, f. Eks. Cerastium alpinum og Viscaria alpina. Jeg tog Eks- 
emplarer af dem ind og tøede dem forsigtig op under Glasklokker, 
de begyndte da atter at vokse, og de gamle Blade viste Assimilation 
lige til Slutningen af Maaneden. Pilekrattene er ikke dækkede saa 
fuldstændigt; de opretstaaende Langskud, der stikker frem over Sneen, 
er allerede dræbte. Derimod har Espalierene af Salix glauca lidt 
langt mindre; dels er deres Grenspidser,,som ligger tæt op til Klip- 
pen i varmt Leje, bedre forvedede end Buskenes, som rager 30—45 cm : 
frit op over Jorden, dels bliver de bøjet nedad af Sneen, og denne 
holder bedre fast om dem. I Lyngheden var Snedækket kun tyndt, 
20—30 cm, og svandt flere Gange i Maanedens Løb, ligesom Empe- 
trum flere Steder stod helt blottet den meste Tid; her havde den 
stedse brunrøde Blade, medens den, hvor Dækket var mere jævnt 
og der var Le, havde friskgronne Blade. Juniperus er bleven 
gul-gron, og dens Bærkogler er endnu umodne og begynder at 
skrumpe ind. 
Dyrelivet er nu gaaet fuldstændig i Vinterdvale; der ses hverken 
Myg eller Snegle mere, derimod har Snegle, som jeg tog ind i Okt., 
holdt sig levende til 19. Nov., da de sidste døde. En sjælden Gæst 
havde vi dog i de sidste Dage af Maaneden, idet en enkelt Sne- 
spurv holdt til ved Stationen, skønt Sneen laa 48 cm højt. Den 
20. Nov. viste Solen sig for sidste Gang over Fjældene i Syd; fra nu 
af saas den ikke i Stationens nærmeste Omegn for 22. Januar. 
Stedet ligger vel ikke Nord for Polarkredsen; men Fjældene skygger, 
