Rejser og botaniske Undersøgelser i Ost-Gronland. 29 
og de nogenlunde rigt bevoksede Lokaliteter bliver ikke belyste 
direkte i disse to Maaneder. 
December. 
I denne Maaned var det saa mørkt, at alt udendørs Arbejde 
maatte indskrænkes til nogle Timer midt paa Dagen. Vejret veks- 
lede mellem N@-Storme med Temperaturer lidt under Fryse- 
punktet og N- eller NV-Storme med lave Temperaturer samt enkelte 
Føhndage med eller uden Storm, hvor Temperaturen pludselig steg 
mange Grader; ofte gik dog Stormen uden om Stationen. Snelaget 
øgedes jævnt, og alle Lavninger udfyldtes med et 3—4 m tykt Dække, 
ligesom Lierne dækkedes af mere end 1 m Sne. Derimod har 
Fjældmarken sjælden over 20 cm Sne; Dækket kan efter stærkt Sne- 
fald i roligt Vejr øges til 43 cm, men den første Storm fyger denne 
løse Sne bort lige til den faste Skare, som sidste Føhn efterlod, ja 
ofte brydes selv denne op, og Bunden med Plantedækket eroderes 
bort. I Dagene mellem den 5. og 8. Dec. dannedes Isfoden; under 
den strænge Kulde var Isen bleven saa tyk, at den ikke mere for- 
maaede at bøje sig efter Ebbe og Flod, men bristede i en Afstand af 
0,8—2 m fra Land og dannede en særskilt landfast Bræmme af 1—2 m 
Tykkelse; den bestaar hovedsagelig af Sne, som er lagdelt, men paa 
Ydersiden er den glaseret. Fjordisen er gennemsnitlig 10—12 cm 
tyk; men paa Skibshavnen har den allerede naaet 50—60 cm paa 
Grund af, at det ferske Elvvand let fryser til paa Undersiden. I 
1898 dannedes Isfoden allerede 17. Nov. under en stærk Storm, som 
brød den tynde Fjordis op og hærdede Sneen langs Land. Isfoden 
har utvivlsomt stor Betydning for den litorale Algeflora, idet den 
Vinteren igennem beskytter Algerne mod det Slid, som den bevæge- 
lige Isflade udøver; den Strækning af Fjæren, som slides under 
Ebbetiden, er i alt Fald meget sparsommere bevokset end Isfods- 
omraadet. 
Trommesange. 
Efter at Isen havde lagt sig fast paa Fjordene og især efter Isfodens 
Dannelse, kom der ofte Indfødte fra de andre Bopladser i Besøg. De 
lider ingen Nød nu, da de talrige Storme bryder Isen paa Havet og 
der i Revner og Vaager er god Fangst. Alene her ved Bopladsen 
blev der paa een Dag taget 12 Sagga (Phoca foetida), og Bjørnejagten 
er ogsaa tilfredsstillende. Besøget gælder naturligvis Butikken og 
„Ujuada“ (Johan Petersen); men efter Forretningerne kommer de 
alle til Stationen for at hilse paa os og for at høre Ingnertartiga 
(,din syngende") >: Fonografen. Rygtet om den har bredt sig over 
hele Distriktet, hovedsagelig gennem Dokodas overdrevne Beskrivelse 
af den. Han var nemlig den første, der hørte den gengive en dansk 
