36 | Cur. KRUUSE 
alle roser hans Kraft og Magt over Aanderne, og skønt han over for 
os Evropæere har vedgaaet, at han ikke formaar at fuldføre over- 
naturlige Handlinger, vedligeholder han dog Troen paa disse. Han 
er en meget dygtig Fanger, men bor kun sammen med sin nær- 
meste Slægt, da han er meget vanskelig at omgaas. Allerede i 1884 
havde han et Mord paa Samvittigheden, og siden den Tid har han 
begaaet endnu eet (mulig to) paa en særlig oprorende Maade, idet 
han sammen med et Par medskyldige hakkede en Fjende i Smaa- 
stykker og spiste en Del af dem. Den Tyvagtighed, Holm omtaler!, 
har han endnu ikke lagt af; han er flere Gange blevet greben i at 
tilegne sig Handelens Varer, blandt andet har han stjaalet Tøj og 
Brædder, og kommer næppe til Handelsstedet uden at stjæle, til 
Trods for at hans Tyverier stadig bliver opdagede, og at han senere 
maa betale Kosterne. Han kan ikke beholde sine Koner, der meget 
let lader sig overtale til at forlade ham, dels for hans Utroskabs 
Skyld (han tiltvinger sig nemlig Samleje med andre Kvinder under 
Trusel om at ,tage Sjælen fra dem“), dels: — og hovedsagelig — fordi 
han bor saa ensomt ved Sermiligak, hvor der paa Grund af Afstanden 
og hans Forhold til Distriktets andre Beboere kun sjælden kommer 
Besøg og derfor kun er ringe Anledning til at spørge Nyt og anden 
Tidkort. Han har forsøgt at flytte til Kangarsik ved Ikarasak’s 
Munding, den nordligste Boplads i Angmagsalik-Fjord, men mistede 
derved en af sine Koner og har atter trukket sig tilbage til Ser- 
miligak. 
Aarsagen til Trommesangen var, at hans Modstander Akernilik 
overtalte en af M's Koner til at forlade ham under en Rejse til 
Igdloluarsik, det nærmest beboede Sted Syd for Angmagsalik. = 
Hans Modstander, Akernilik, nærmer sig stærkt til 60-Aars Alderen 
og er en kroget, men altid smilende og fornøjet Mand med graat 
Haar og Spor af hvidt Skæg; han har holdt op med at fange, men 
gaar endnu daglig i Kajak og ror ofte lange Strækninger”. Han har 
et godt Lov paa sig blandt de øvrige Indfødte, og der er udover det 
tidligere meddelte ikke for mig noget ufordelagtigt bekendt om ham. 
Jeg fik desværre ikke optegnet hans Sang mod Maratsi. 
Sangen blev sunget ved Kingak Angmagsivik i Fcraaret 1902 og 
er et Led i en hel Række af Trommedanse, som disse to Mænd har 
1 Holm 1. с. р. 174—79. 
? Som Eks. paa hans Haardforhed kan jeg nævne, at han, da Antarctic i 1900 
laa i Havnen, solgte sine Benklæder til en Matros og gik halvnøgen om paa 
Dækket (ved 2° C) i flere Timer, indtil et Medlem af Ekspeditionen, der kom 
ombord efter en Landudflugt, forærede ham et Par aflagte Bukser. Han trak 
dog først disse paa, efter at de var blevet grundig kritiserede af alle hans 
Landsmænd. 
