44 CHR. KRUUSE 
skaffer Brugeren Held og god Fangst. Til den Omtale af Amulettro, 
som findes hos Holm (l. c. pag. 117 og 150), skal jeg kun tilføje et 
Par Iagttagelser angaaende deres Forhold til Dyrene. Tilfældig kom 
de Indfødte flere Gange til at overvære Sorteringen af det Materiale 
af lavere Dyr, jeg fiskede med Skraberen, og ved disse Lejligheder 
lagde jeg Mærke til, at Kvinderne som Regel trak sig tilbage, naar 
der fandtes Rejer (Palæmon, Crangon) i det. Tilfældig fandtes der 
en Gang i en Portion Dynd, som Dokoda hjalp med at sortere, 
en Del Eksemplarer af en Lepidonotus; da han fik Øje paa dem, 
trak han sig tilbage fra Bakken og vægrede sig ved at røre dem, 
da det vilde skaffe ham Uheld. Ved at udspørge ham fik jeg at 
vide, at flere af de lavere Havdyr har en skadelig Indflydelse paa 
Menneskene (er Tornarsuk), men at det ikke var de samme for 
alle, og at Rejeformerne, som forekommer i temmelig ringe Antal 
paa dybt Vand, er særlig farlige for mange Kvinder — han nævnte 
disse ved Navn — men dog ikke for alle. Han selv havde ikke nogen 
Frygt for dem, hvad han viste ved at sætte dem i Spiritus for mig, 
medens han ikke var til at bevæge til at udføre samme Proces med 
Lepidonotus. Denne var dog ikke hans Amulet; han havde en Klump. 
sammenrullet, ubestemmeligt Skind, formodentlig af en Fugl, til Amu- 
. let. Jeg iagttog siden ofte de Indfødte, naar de overværede Sorteringen 
af Skrabematerialet, og fandt, at der næsten altid var en eller anden, 
som undgik at røre ved nogle af Glassene, medens deres Indhold som 
oftest ellers blev beset og diskuteret med .stor Interesse. Ligeledes 
blev et stort Materialglas, som indeholdt Prøver af omtrent alle de 
lavere Havdyr, der findes ved Kysten, staaende urørt i Stations- 
bygningens Forstue, endskønt de øvrige Sager, ogsaa naturhistoriske, 
blev tagne frem, studerede og diskuterede af de Besøgende. Jeg for- 
søgte at udrede, om Tornarsuk var en enkelt personlig Aand, men 
fik det Indtryk, at i ethvert Fald Dokoda og nogle andre (Akernilik, 
Misuarnianga o. fl.) mente, at der var flere Tornarsuk'er. Endelig 
udspurgte jeg, om der fandtes en Tornarsuk, som ansaas for mægtigere 
end de øvrige Aander af alle Inuit; men ingen syntes at kende et saa- 
dant Væsen, en Tornarsuak. Overhovedet er det næppe muligt, at 
Troen paa een Guddom skulde have udviklet sig hos et Folk under 
deres aandelige Betingelser. — 
Angmagsalik'erne udskærer Masker af Drivtræ. En saadan sad i 
flere Aar over Døren til ,det midlertidige Hus" ved Kolonien. De 
benyttes ikke, som man a priori skulde tro, til religiøse Formaal, 
som Forholdet er hos Aleuterne og Nordvestindianerne. Hvis de har 
haft en saadan Betydning, er den gaaet tabt. Nu er de nærmest. 
Legetøj, der bruges til at skræmme Børn med. De er temmelig 
sjældne, og ikke alle forstaar at udskære dem; de, der forstaar denne 
