52 Car. KRUUSE 
er optøet og friskgrøn og Lichenerne vanddrukne, men 1—2 cm 
neden for Sneranden er Fugtigheden fordampet og alt knastørt. 
Lufttemperaturen var samtidig + 6°,8 og Luftens relative Fugtighed 
51—59 0/0. Insolationen er særlig stærk oppe i Elvdalen paa de stejle, 
sydeksponerede Klipper. Her maalte jeg følgende Temperaturer mel- 
lem Kl. 11 Fm. og 1 Em. 
17/3 18/3 Bemærkninger 
Blank Kugle paa Mosset | +18 Kuglen laa frit. 
— — i — —+ 8 | — 5 Kuglen netop skjult. 
= — i Muld +12 | Kuglen 2 cm dybt. 
= né 
Grøn paa Mos +21 -16 \ Kuglen eee fate 
Sort — = = +13 | +28 
Blank —  iLichentue +13 I 5 cm Dybde. 
Lufttemperatur +10 | +11 | +11 Slyngtermometer. 
De hertil benyttede Termometre havde 2 cm lange og 0,6 cm 
tykke Beholdere, som var overtrukne med en mat Lak af gron eller 
sort Farve. Maalingerne foretoges paa en snebar, mosdekket, lodret 
Flade af 2 m Længde og 70 cm Højde. Dækket var optøet indtil 
3 cm Dybde, Bladene hang fulde af Dugdraaber, og hele Dækket 
var drivvaadt. 10 cm under Mosdækkets Underrand var en ned- 
hængende Kant af Rødder, Detritus og Muld, som modtog Smelte- 
vandet, fuldstændig tør og havde 12° Varme. Og dog var Luften ikke 
særlig tør, idet den indeholdt 69 °/o Fugtighed. Paa fast Klippe 1 Nær- 
heden siver Vandet langsomt ned, og de faa Planter (1 Sedum Rhodiola, 
Luzula confusa og Mosser) var fuldstændigt optøede; de kunde imid- 
lertid ikke udholde den vældige Temperaturveksel mellem -- 22° og 
+ 15° og visnede alle i Foraarets Løb. Paa Sydskraaningerne er 
Sneen fugtig og klamper sig fast til Skierne; i 30 cm Dybde viser 
den — 137,7, medens den paa flad Bund selv i Solen er tør og støv- 
formet, og endog lige i Overfladen holder den — 10°. 
Den stærke Føhn, den stærkeste Storm i dette Aar, som be- 
gyndte om Morgenen den 19. og varede til om Aftenen den 20., flyt- 
tede meget stærkt om paa Sneen. Al flad, vindaaben Fjældmark blev 
blæst snetri; Sneen fog hen over Jorden i et meterhøjt Lag; hvor 
den mødte Modstand, steg den lige op i Fontæner. — Talrige Pletter 
paa Skrænterne bliver snebare, og Rester af Planter ligger spredte 
ud over Sneen. Det er mest Blade af Vaccinium og Spidser af Jun- 
cus trifidus og Poa glauca, begge med Frugter, samt Dele af Cera- 
stium alpinum. Sneen slider stærkt; i Le af fremstaaende Klippeblokke 
ses spredte, løsrevne Gruskorn af 1—2 mm Diameter og Pilegrene, 
