Rejser og botaniske Undersøgelser i @st-Gronland. Hal 
Angmagszten sig Spor, hvor den findes i større Mængde; der fand- 
tes ved de Ynglesteder, jeg har set i Vest-Gronland, ikke faa Rester 
af Fisken. 
Foruden Angmagsæt kommer en Del andre Fisk ind til Kingak 
og tages af de Indfodte med Fuglepilen; men de er dog kun til Stede i 
saa ringe Antal, at de ikke spiller nogen Rolle som Fodemiddel. Jeg 
fik her СоНиз scorpius, Lumpenus maculatus, Onus Reinhardtii og 
Hippoglossus hippoglossoides. Desværre var jeg ikke udrustet med 
hensigtsmæssige Fiskeredskaber (det laa udenfor Rejsens Plan), og i 
den store 3-kantede Skraber lykkedes det mig kun at faa Ulke. 
Havde jeg her haft et lille Aalevaad eller en Ruse, kunde jeg sik- 
kert have fisket adskilligt. Jeg forsøgte at fiske med et Stykke 
Reservenet til Skraberen, men det var ringere end denne. Det lavere 
Dyreliv omkring Kingak var sparsomt, hvad Individantal angaar, 
derimod yar Artsrigdommen temmelig stor. Jeg fik her Echinus sp., 
Ophiurer, Asterias sp., Solaster, Palemon, Crangon, Gammarus, Chiton,’ 
Buccinum o. a. Snegle, Mya, Mytilus, mest dode Skaller, Bryozoer 
о. s. у. I Forbindelse hermed staar, at Algevegetationen er meget 
sparsom paa den blede Dyndbund; der er egentlig kun en nogenlunde 
rig Plantevækst paa Klipperne ner Stranden. Paa det dybe Vand, 
over 20 m, fandtes kun Agarum og Alaria i store Eksemplarer, paa 
Klipperne Laminaria groenlandica, hvorimellem de sædvanlige min- 
dre Alger havde fundet Plads (Chetomorpha melagonium, Cladophora 
(Acrosiphonia) incurva og hystrix, Monostroma arter, Halosaccion ra- 
mentaceum, Delesseria Baeri, Antithamnion plumula, Phyllophora Bro- 
diaei v.). Vandet er graagront og i de de øverste Lag noget leret, 
20 cm under Overfladen er det klart. 
Med Undtagelse af Mytilus spiller ingen af Havets lavere Dyr 
eller Planter nogen Rolle som Fedemiddel for Befolkningen her, der- 
imod fanges en Del Klapmyds Syd for Kingak i Angmagsættiden, og 
som Vidne herom saa vi 1 alle Teltene flaaede Hoveder under 
Briksen. De Indfødte tror, at det vilde skade Fangsten, hvis Ho- 
vederne blev kastede udenfor. De forøger ikke Teltenes Hygge; i 
Forvejen er Gulvet slibrigt og allerede en hel lille Kokkenmedding 1 
livlig Forraadnelse. Meget ubehageligt bliver det, naar man som vi 
maa gøre Visit i 13 Telte efter hverandre paa een Dag for ikke at 
fornærme nogen af vore Gæstevenner fra i Vinter. De har det godt 
nu paa Grund af den rigelige, friske Føde, og vi hørte kun lidt om 
Sygdom. I et Telt var der en Kvinde, som var bleven lam i Benene, 
vist nok efter en huslig Tvist, der afgjordes af Manden med Kniven. 
I et andet Telt var der en, som laa hjælpeløs hen med gigtstive 
Led. En anden Kvinde havde stærke hysteriske Anfald, under hvilke 
hun kastede sig ned paa Gronsværet og vred sig med fraadende 
