82 Cur. KRUUSE 
kunnet holde Empetrum Stangen og fortsætte sin Eksistens til Nu- 
tiden. Den er ikke i Tilbagegang; der finder i alt Fald rigelig Op- 
vækst af unge Individer Sted i en Højde af 600—700 m o. Havet, og 
intet tyder paa, at den snart vil forsvinde. Foruden Cassiope findes 
i Kingorsuak et Antal andre Blomsterplanter med nordlig Voksekreds, 
som ellers ikke er iagttagne i Distriktet, saaledes Arnica alpina, Py- 
rola grandiflora, Gentiana tenella og Campanula uniflora. De er ikke 
iagttagne Syd for 69° 25' n. Br. paa Østkysten, med Undtagelse af 
Pyrola, der er fundet nær ved Grønlands Sydspids. Om dem alle 
gælder det, at de i Vest-Grønland forekomme almindeligst Nord for 
Polarkredsen og ikke eller kun sporadisk Syd for denne. 
Det vilde have været interessant, om jeg kunde have fundet 
dette Selskab paa de stejle Tinder Nordøst for Kingorsuak; men det 
var desværre umuligt at naa blot op til deres Fod over Bræerne, 
som omgiver dem, i et hvert Fald for Enkeltmand. Muligvis vil et 
Selskab af erfarne Bjærgbestigere, udrustede med alle hertil hørende 
Arbejdsredskaber, kunne bestige dem. Mig lykkedes det kun at naa 
1000 m op ad Kilikitak og 1300 m op ad Kakasuak, men uden at 
finde Cassiopefloraen; ikke heller fandtes den paa Kingak-Fjæld 
(1200 m) eller paa Sierak-Fjælde og Kordlordtok-Fjælde, hvor jeg 
var oppe i lignende Højder saa vel paa Sol- som раа Skyggesiden. 
Det samme var Tilfældet med Solsiden af selve Cassiope-Fjæld, som 
kan naas fra Kingorsuak gennem et sydligt beliggende Pas., 
Den øverste Del af Cassiope-Fjæld er dækket af Ras, mellem 
hvis Blokke store Puder af Dicranum scoparium, Hylocomnium pro- | 
liferum, Amblystegium aduncum og Sphagnum teres, men næsten in- 
gen Fanerogamer. Raset ligger saa stejlt, at Blokke river sig los ved 
hvert Skridt, og Vandet fra de mange Snedriver forsvinder for forst 
at komme til Syne som Smaabække i Cassiopeheden, hvor den 
faste Klippe stikker frem. Selve Topplateauet er overordentlig frost- 
sprængt og Overfladen forvitret i en saadan Grad, at ethvert Spor 
af Isskruning er udslettet; kun paa en lys, haard Eruptivmasse, 
som stak frem og tilsyneladende var faststaaende, saas nogle utyde- 
lige og tvivlsomme Skurstriber. Mangelen af Skurstriber beviser 
imidlertid ikke, at Toppen har været isfri under Istiden, tværtimod 
tyder hele dens Form paa, at den har veret udsat for Behandling af 
en Isstrom med Retning Nord—Syd. Topplateauet er meget sparsomt 
bevokset med Gyrophorer og faa og smaa Eksemplarer af Polytri- 
chum alpinum samt 3 Eksemplarer af Luzula confusa paa et Areal af 
2—300 m°. 
Fra Toppen har man gennem den brede aabne Dal en god Ud- 
sigt over de indre Dele af Sermilik Syd for Amaga til Tasiusak paa 
Vestsiden. Fjorden var tilsyneladende deekket af teet Kalvis, kun under 
