Rejser og botaniske Undersogelser i Ost-Gronland. 85 
og vi fik en drøj Sejlads imod den, for vi ved 7-Tiden naaede Kan- 
garsik ved den nordlige Side af Ikerasaks Munding, hvor der findes 
en fortrinlig beskyttet Baadehavn og god Teltplads mellem Ruinerne 
af 7 Huse. Et af disse var beboet i 1896, ,det Aar, da Skibet ude- 
blev" („Jason“ forgik paa Vejen til Angmagsalik), og Folkene led 
meget af Mangel, da der ingen Riffel fandtes paa Stedet, ja, i Følge 
Dokodas Beretning ernærede de faa Overlevende sig af deres (dade?) 
Husfællers Legemer. Stedet er en god Fangstplads, da Isen paa 
Grund af den voldsomme Strøm kun sjælden ligger fast i længere 
Tid i Ikerasaks Munding. Husruinerne er nu tæt bevoksede med 
Ranunculus pygmæus, Koenigia islandica og Poa pratensis. Det er 
mærkeligt at se den Forskel, der er i Plantearterne paa disse gødede 
Steder. Ved Kingak var Ruinen, som ikke havde været beboet siden 
1892, bevokset med Cochlearia, Saxifraga rivularis og S. decipiens, 
ved Kialineks Husruiner, som sidst kan have været beboede omkring 
1880, var det Cerastium trigyna og Phippsia algida, der dannede Dæk- 
ket, og ved Utorkarmiut Epilobium anagallidifolium. Det er ikke let 
at se, hvad Aarsagen hertil er, om Ruinens Alder spiller en Rolle, 
eller om det udelukkende er den tilfældige Flora paa den anvendte 
Torv, der har Betydning. Paa Køkkenmøddingerne mellem Hus- 
ruinerne danner Draba hirta og Arabis alpina et tæt, tusindblomstret 
Dække, hvori Oæyria hist og her danner mægtige Tuer, og Cerastium 
trigynum, Saxifraga cernua og Koenigia udfylder tilfældige Pletter. 
Op ad Klipperne staar nogle smaa Salix glauca-Espalier'er, der øjen- 
synlig først har faaet Fred til at vokse, efter at Bopladsen er forladt, 
og i de forløbne 6 Aar har naaet 60 cm Højde og 1 cm Tykkelse ved 
Grunden. Køkkenmøddingerne er rige paa store Skaller af Mytilus, 
der øjensynlig har udgjort et vigtigt Fødeemne. Derimod er der 
kun et mindre Antal Knogler, hvilket maaske hidrører fra, at et 
Kobbel Hunde, der for Sommeren er efterladte ved Norajik, 2—3 
Kilometer borte, af og til gør Strejftog hertil og naturligvis slog 
sig ned her under vort Ophold for at gøre sig til gode med vort 
Affald. Skønt de selv har maattet finde Føden i mindst en 
Maaned, saa de ingenlunde forhungrede ud og var ikke særlig paa- 
trængende. 
Den næste Dag (26/6) lod vi Teltene staa ved Kangersik og sejlede 
til Fugleholmene i Ikerasak, hvor jeg af Hensyn til den stærke 
Strøm og udsatte Plads ikke ønskede at have Baaden liggende en 
Nat. I Mundingen af Ikarasak laa en mægtig Skodse paa ca. 2 km 
Bredde og 3—4 km Længde fastskruet mod Pynten og den sydligste 
Holm. Den efterlod en ca. 40 m bred Rende af aabent Vand langs 
Nordsiden, hvor vi let smuttede igennem, og jeg ventede, at den vilde 
drive bort, naar Strømmen vendte. Imidlertid skruede den saa 
