Rejser og botaniske Undersøgelser i Øst-Grønland. 89 
Blomst), Coptis trifolia (i Blomst), Saxifraga decipiens, S. nivalis, S. 
cernua (i Blomst), S. aizoon (i Knop), S. aizoides, S. stellaris, S. opposi- 
tifolia, Sedum annuum, Thymus serpyllum у. prostrata (i Knop), Ve- 
ronica alpina (i Knop), Bartsia alpina, Gentiana nivalis (i Knop), 
Campanula rotundifolia у. uniflora, Hieracium nigrescens* hyparcti- 
tum, Erigeron uniflorus (i Blomst), Antennaria alpina (i Blomst), 
Gnaphalium norvegicum, G. supinum v. fuscum, Rumex acetocella (i 
Blomst), Oxyria digyna, Habenaria albida (i Knop), Trisetum subspi- 
catum, Phleum alpinum, Carex nardina (i Blomst), Scirpus caespito- 
sus (i Blomst), Juniperus communis v. nana (danner Espalier paa 
Jorden og har 2 Aars Bærkogler), Cystopteris fragilis, Aspidium Dry- 
opteris, Woodsia ilvensis og W. hyperborea. Lien vender mod SS® og 
er som nævnt godt vandet, idet der af talrige Klipperidser siver Vand 
frem, som fordeler sig jævnt over Hældet. Det kommer fra en alle- 
rede stærkt fortorret Klippeflade, hvor Vandet øjensynlig synker 1 
Dybet, inden Plantevæksten kan drage Nytte af det. Lien var endnu 
tilbage i Udvikling, Blomsterne for en Del ikke udsprungne, og brune 
Pletter antydede de Steder, hvor Sneen først nylig var smeltet bort. 
— Det samme gjaldt det lave Land og Dalføret længere Nord paa, 
som jeg rekognoscerede for at være klar over Vegetationsformernes 
Fordeling, naar jeg senere paa Aaret besøgte dette Sted. 
Kl. 2% Em. afsejlede vi og fik en lille Dyst med Isen, der dan- 
nede et 4 km bredt Bælte, hvori vi maatte omgaa den tidligere om- 
talte store Flage, der for tredie Gang laa os i Vejen. Baaden kla- 
rede sig imidlertid særdeles godt, og da vi kom fri af Isen, kunde 
vi sætte Sejl for Søvinden og kom Kl. 7% Em. til den lange, smalle 
Fjord Ikerasausak. Paa Vejen bjærgede vi en stærkt forraadnet 
Sæl, som Dokoda satte stor Pris paa. Til hans Sorg vilde jeg 
ikke have det stinkende, tranløbne Aadsel ind i Baaden, og da vi 
løb en svær Fart, skar Slæbelinen snart igennem, og det gik i Drift. 
Næppe saa en Grønlænder, som slæbte med os, dette, før han slap sit 
Tag, fiskede Lækkerbidskenen op, der nu efter Lands Lov var hans, 
og forsvandt ud af Fjorden med den. Nævnte Indfødte kaldes af de 
Danske ,Sæbedrengen“, fordi han i Koloniens første Aar blev attra- 
peret under en Presenning, der foreløbig dækkede en Del Varer; han 
havde faaet Hul paa en Kasse med Haandsæbe og havde allerede 
fortæret flere Stykker, uden at det tilsyneladende bekom ham ilde. 
Vi slog Lejr noget Syd for vor gamle Teltplads i 1899, da 
Grunden ikke tillod os at gaa længere ind, under en Bræ paa Øst- 
siden af Fjorden. Bræen har en ejendommelig Moræne, der en 
Gang har haft den sædvanlige Hestesko- eller Parabelform; men un- 
der en Fremrykning af Breen er Endemorænen bleven sprængt til 
Siden og aabnet saaledes, at der nu kun staar 2 mægtige, bugtede, 
