90 Cur. KRUUSE 
næsten parallelle, voldformede Sidemoræner. — De minder i høj 
Grad om nogle lange, bugtede Volde, som findes paa Østsiden af 
Hurry-Inlet (Liverpoolsiden). Vi undredes i 1900 over disse Volde, 
som bestod af Blokke med et tyndere eller tykkere Dække af Sand. 
Jeg antager, at de er dannede paa Siderne af Bræer, der over den 
daværende Undervandsterrasse skød ud i Fjorden. Endemorænen 
kunde ikke dannes, da dens Materiale stadig førtes bort åf Vand og 
Drivis. Ogsaa her er der tydelige Spor af en højere Vandstand end 
den nuværende, og den lille Bræ, som nu ender over 1 km fra Fjor- 
den, har en Gang naaet denne og maaske kalvet. 
Den neste Dag (23/5) gik vi, da Taagen, som til Middagstid ru- 
gede over Fjorden, lettede, i Pram til den vestlige Side af Fjordbun- 
den og derfra ind i Dalen, som umiddelbart fortsætter Fjorden over. 
mod Sermilik. Den gaar først ret mod Vest, men drejer derpaa — 
skarpt mod Nordvest, er bred og aaben og gennemstrømmes af en 
betydelig Elv, der sammen med Elven fra den østlige Dal danner 
store Terrasser baade over og under det nuværende Vandspejl. 
Nærmest Fjorden gik vor Vej gennem adskillige smaa Pile- og 
Birkekrat, der hævede sig 40—50 cm over Jordsmonnet og gen- 
nemstrømmedes af smaa Bække. Pilen er kraftig, løvrig og tæt, og 
nærmest Fjorden er Bunden frisk, løvdækket Muld med megen De- 
tritus og en Bundvegetation af Aspidium Dryopteris og Lycopodium 
annotinum, hvorimellem af og til ses Coptis trifolia, Thalictrum al- 
pinum, Potentilla maculata, Chamaenerium angustifolium, Veronica al- 
pina, Pyrola minor, Polygonum viviparum, Carex rigida f. Biegelowii, 
Empetrum nigrum, Vaccinium uliginosum og Salix herbacea. De har 
alle antaget en hydrofil Karakter med strakt leddede Skud og store, 
tynde, lysegronne Blade, som afviger stærkt fra deres sædvanlige Ud- 
seende paa aabent Land. Længere ind ad Dalen bliver Bunden 
torere, og Vegetationen antager xerofil Karakter. Det inderste Krat 
er især udpræget; her er Bunden tørt Sand, fordi Kratbækken har 
skiftet Leje, Betula nana er langt talrigere end Salix glauca, og 
Bundvegetationen bestaar udelukkende af straktleddede, tyndgrenede, 
oprette Salix herbacea. Endelig er Grænsen af dette Krat ind mod 
Dalen udelukkende dannet af næsten nedliggende Pile- og Birke- 
Buske uden nogen Bundvegetation. En mindre Del af Dalbunden 
dækkes af meget lav (3—4 cm), men tæt Lynghede, dannet af Em- 
petrum nigrum, Vaccinium uliginosum 8 microphyllum, Betula nana, 
Salix glauca og Salix herbacea, næsten uden indblandede Urter. Den 
gaar snart over i tet Lichenhede, bestaaende af graa Skorpelichener 
i smaa, lave Puder, der er polygonalt spaltede af Torke. Hist og 
her staar en Cetraria nivalis-Tue af 15—20 cm Diameter, som til 
alle Sider er afgrænset af Spalter, men ellers ingen Busklichener. I 
