92 Cur. KRUUSE 
værende Vandstand, dannes Bevoksningen udelukkende af denne 
sidste. 
Flere Steder er Sandet i Dalbunden blæst sammen til Klitter 
af 1—2, et enkelt Sted 6 m Højde. Denne sidste Klit har dog rime- 
ligvis en Kærne af Moræne-Blokke. Klitterne er dæmpede af Plante- 
vækst og for en Del atter nedbrudte til plane, næsten nøgne Sandflader. 
Paa den graa Klit dominerer Trisetum subspicatum og Poa pratensis 
med Indblanding i underordnet Mængde af Carex rigida, Salix her- 
bacea, S. groenlandica, Vaccinium og Empetrum. Paa den levende 
Klit mangler de to førstnævnte, og Salix-Arterne danner et meget aa- 
bent Dække af 2—3 cm Højde med de svage Stammer og Grene be- 
gravne i Sandet. Det er øjensynligt, at de kun med største Møje 
holder sig fri af det. 
Elven er meget bred (30—40 m) og, skønt kun lidet dyb (40 cm), 
vanskelig at passere paa Grund af det hurtige Løb i den stenede 
Seng. Paa Østsiden hæver Landet sig straks og er dækket af frodig 
Hede, hist og her afbrudt af ubetydelige Pilekrat uden Bundvegeta- 
tion. Empetrum er her helt grøn og 10—20 cm høj, Vaccinium fyl- 
der Luften med Duft fra talløse Blomster, Phyllodoce staar i fuldt 
Flor paa de stejleste Steder, medens Rhododendron, Tofieldia, Pingui- 
cula og Diapensia klæder Hamrenes fugtige Overflade. I denne fro- 
dige Hede noteredes følgende Karplanter: Alchimilla alpina og glo- 
merulans, Draba hirta, nivalis og Fladnizensis, Silene acaulis, Viscaria 
alpina, Saxifraga cernua, decipiens, oppositifolia, Aizoon og nivalis, 
baade Hovedarten med hvide og f. fenuis med rgde Blomster, Sedum 
Rhodiola, Bartsia alpina, Veronica alpina, Thymus serpyllum v. pro- 
strata, Pyrola minor, Taraxacum croceum, Hieracium alpinum og ni- 
grescens, Erigeron alpinus, Antennaria alpina, Salix glauca og herba- | 
cea, Oxyria, Polygonum viviparum В alpina, Luzula multiflora, spicata 
og confusa, Carex rigida, Juniperus communis v. nana, Cystopteris 
fragilis og Woodsia ilvensis. 
Hist og her er Dalsiden pløjet op af Vildbeekke i mægtige Furer 
10—30 m brede og 10—15 m dybe med næsten nøgne Sider. Paa 
deres Rand staar mellem sparsomme Pilebuske talrige Eksemplarer 
af den meget sjældne Draba aurea i fuldt Flor sammen med Aspi- 
dium, Phegopteris, Arabis alpina, Pedicularis flammea, Cerastium alpi- 
num, Lycopodium annotinum og alpinum. 
Omtrent 7 km fra Fjorden gør Dalen, som omtalt, en Bøjning 
mod NV. og sænker sig fra Vandskellet ned mod Sermilik. Den bli- 
ver bredere og Fjældene lavere, og Lyngheden er paa Grund af daar- 
ligere Eksposition og ringere Vanding langt fra saa kraftig som nylig 
beskrevet. Fra Klipperne ved Vandskellet (omtrent 300 m o. Havet) 
har man smuk Udsigt over Sermilik-Fjord med dens isfyldte Flade. 
