Rejser og botaniske Undersøgelser i Ost-Gronland. 93 
Dalen benyttes jævnlig af de Indfødte som Slædevej til Sermilik. 
Den rummer ikke Indsøer som de fleste andre store Dale her i Egnen; 
men een saadan har eksisteret, før Elven brød sig en Vej gennem 
den yderste Endemoræne, og de tidligere omtalte Sumpvegetationer 
findes paa dens nu delvis tørlagte Bund. Vejret var denne Dag varmt 
(Kl. 3% Em. viste Slyngterm. 12°, sort Kugle paa Lyngen 25° og 
grøn Kugle 27°—30°). Insekterne, deriblandt Sommerfugle (Argy- 
nius), sværmede livlig, og Afsmæltningen paa Driverne oppe i Høj- 
fjældet var betydelig. Det var derfor ogsaa med største Besvær, at 
vi paa Hjemvejen kom over Elven, der nu var 60 cm dyb og meget 
bredere, og dens Vand skummede og brusede som en Katarakt. 
Den °°/s undersøgte jeg den østlige Dal, som ег meget mindre 
og smallere end den vestlige, ligesom den ogsaa er usymmetrisk, idet 
Sydsiden er jævnt skraanende, medens Nordsiden reiser sig temmelig 
stejlt fra Elven. Jeg gik først op over Morænerne oven for vor Telt- 
plads. Der løber ingen samlet Bæk ud fra Bræen, men Vandet spre- 
der sig og siver ud paa forskellige Steder. Om Eftermiddagen, naar 
Afsmeltningen er stærkest, kan det danne et omtrent sammenhæn- 
gende, sivende Lag af 1—1,5 cm Tykkelse og mere end 100 m Bredde 
over den flade Strandslette. Foran den yderste (ældste) Moræne dan- 
ner dette Vand et Mosdække, bevokset med Amblystegium aduncum, 
Dicranum scoparium, Anthelia julaca og Tuer af Carex rigida, Empe- 
trum og Vaccinium. I 1899, da jeg besøgte Stedet, var dette Moskær 
betydelig fugtigere end nu. 
Paa Bakkerne 1 den ældste Moræne danner Salix glauca (¢ og $) 
Espalier, og ved deres Fod staar Salix herbacea og Chamænerium lati- 
folium. Oven for denne Moræne findes flere smaa, flade Sandterras- 
ser; en af dem, som nylig var forladt af en Bæk, der har skiftet 
Leje, var bevokset med smaa (2—3 cm høje) Eksemplarer af Salix 
glauca", Oxyria og Trisetum i et Dække af Anthelia julacea. En 
anden, som endnu gennemstrømmes af en Bæk med bestemt Leje, 
har i et lignende Antheliadække Amblystegium exannulatum, Chamæ- 
nerium latifolium, Poa alpina og Stereocaulon denudatum. 
Yngste Moræne er fuldstændig plantetom, kun i et lille Vandhul 
(са. 1 m?) findes lidt Amblystegium purpurascens. 
Sidemorænen bærer paa sin ældste Del en temmelig tæt Bevoks- 
ning af Jordlichener, især Stereocaulon sammen med Salix groenlan- 
dica og S. herbacea samt Trisetum. 
Ved Foden af Morænen aabner Østdalen sig; dens lange, jævne 
Skraaning er bevokset med en lav, tæt og meget ensformig Empe- 
trum-Vaccinium-Hede. Den er endnu ikke udsprungen og gør med 
1 Disse Pile havde alle en i Jordskorpen knoldformet fortykket Stamme. 
