199 Cur. KRUUSE 
Den 24/7 undersøgte jeg den ydre Terrasse, som endnu er under 
Dannelse. Dens Rand danner en næsten lige, svagt konveks Linie, 
som kun nær ved begge Kyster er bøjet udad og trukket langs 
Kysten. I Randen findes talrige, smaa 40—60 m lange og с. 1 т 
dybe Vige. Selve Randen danner et tydeligt Affald paa 50 cm 
Højde over laveste Ebbe; uden for dette er Skraaningen stejl. Jeg 
maalte: 
6 m fra Randen af Terrassen 4 m Dybde. 
IDE 22! pa eee 
30 - a = 
60 - = = ADS es 
Randen af Terrassen bestaar af fint Glimmersand, der ligger 
saa fast, at en spids jærnskoet Stage kun kan trykkes ubetydeligt 
ned i det. Kun de øverste 5—10 mm er slibrige og bløde. Elvene 
fører stadig Masser af Glimmersand ud. De løber saa stridt, at jeg 
ikke kunde ro op ad Løbene. Ferskvandet spredes i et 5—8 cm 
tykt snavset Lag over det rene blaa Saltvand. Terrassens Overflade 
har kun ringe Heldning og oversvømmes fuldstændig af Hojvandet; 
dog findes der ud for den store Elvs Munding et større, af talrige 
Løb gennemskaaret Areal, som ikke oversvømmes af .almindeligt 
Højvande. Overfladen er omtrent plan og paa Kryds og tværs ridset 
af Drivis, og hist og her ses et Hul, hvor en Isblok er bleven staaende 
og har lavet et Hul paa c. 30 cm Diameter og 15 cm Dybde; enkelte 
saadanne staar hist og her paa Fladen. Vandet ved Terrassens Rand 
var næsten fuldstændig blottet for Dyreliv, kun langs den sydlige 
Kyst toges nogle Gammarider, og her fandtes tillige nogle 1mm vide 
forgrenede Rør i Sandet, men det lykkedes mig ikke at faa fat paa . 
Beboerne. Iovrig repræsenteredes Dyrelivet af talrige Maager, som 
fisker efter Lakseyngel i Elvenes Arme. Laksørredens Unger gaar 
helt op i den øvre Sandterrasses Løb og søger lige ind til Foden 
af det faste Land, hvor der findes smaa Render med klart Vand. 
Terrassen begrænses mod Land af Nedbrydningsskrænterne af 
ældre Terrasser. Den laveste af disse er c. 3 m over dagligt Vande 
og repræsenteres kun af to kummerlige Rester. Derimod er der en 
særdeles tydelig og udpræget Terrasse ved 7 m Højde, som strækker 
sig mellem begge Dalene og er gennemskaaren af de store Elve. 
Desuden findes i Syddalen Rester af Terrasser ved 23 m, 31 m og 
ved 47 m Højde. Disse øvre Trin er kun kendelige i den sydlige 
Dal og skyldes maaske Isstemning. Materialet i dem bestaar af 
Sand med nødde—valnødstore Sten, og i 7 m’s Terrassen findes 
tillige 2 Lerlag, et ved Basis og et i c. 2 m Højde. Det underste 
giver Anledning til, at talrige Kilder vælder frem' ved Skraaningens 
