140 Cur. KRUUSE 
For Afgangen tog vi med Riven nogle Alger i den lille Vig mel- 
lem Skærene, hvor vi havde ligget; her var paa 1—2m Vand Alaria 
Pylaii v. membranacea, Agarum Turneri, Laminaria groenlandica, Po- 
lysiphonia arctica, Monostroma fuscum og Ectocorpus littoralis v. oppo- 
sita, alle almindelige. En Skrabning faa Meter fra Øens stejle Vest- 
side paa 20—60 m Vand gav kun smaa Blade af Agarum, nogle 
Brudstykker af Turnerella Pennyii og en Mængde Dyr. 
Fra Ingmikertok sejlede vi Sydover langs Umivik og løb gennem 
Sundet Tunok bag ved Anava for at stoppe ved Norsit, hvor jeg 
ønskede at gense de hævede Havstokke, som jeg opdagede i 1899. 
Kysten var imidlertid spærret af Smaais-Skodser, som i et bredt Bælte 
holdtes paa Land af den svære Dønning, der satte ind fra det fuld- 
stændig aabne Hav. Vi slog 2 Gange Skruen løs i denne Is og blev 
derfor nødt til at vende og lagde ind i en lille, godt beskyttet Baade-- 
havn ved Navn Titingolek. 
Efter at have repareret arbejdede vi os næste Dag (%s) ud af 
Sundet og søgte Sydpaa langs Kulusuk. Vi fandt imidlertid Kysten 
helt ud til Naujanguit spærret af et 500—600 m bredt Bælte af Is- 
skodser, som sattes i en saadan Bevægelse af det aabne Havs Døn- 
ninger, at jeg ikke fandt det raadeligt at gaa ind i det, saa meget. 
mere, som den voldsomme Brænding næppe vilde have tilladt 
os at lande eller finde en sikker Havn for Baaden. Jeg vendte der- 
for Stævnen mod Tasiusak, og Kl.3 Em. var vi hjemme ved Statio- 
nen efter 1 Maaneds Fraværelse. Vi havde nu med Baaden udsejlet 
1028 km i Luftlinie, og bortset fra de nævnte Bryderier havde den 
gjort sin Pligt upaaklagelig og været til særdeles megen Nytte. — 
Ved Stationen. å 
Ved Kolonien fandt vi alt vel, kun havde vi den Sorg, at vor 
lille Pige, som under Rejserne havde boet hos Kolonibestyreren, ikke 
vilde kende sine brunede og vildt udseende Forældre, men i flere 
Dage højlydt forlangte at komme hjem til Mor. De første to Dage 
gik med til at losse Baaden, faa Samlingerne ordnede, Billeder frem- 
kaldte о. s. v. Den 10/3 var dette i Orden, og jeg begyndte Under- 
søgelsen af Tasiusaks Omegn, som i et og alt viste sig at være den 
Oase, jeg havde formodet. Den er trods sin Nærhed ved Havet, eller 
maaske netop derfor, det frodigste Sted i hele Distriktet, med de 
mest afvekslende Naturforhold, og fremfor alt med mere Lavland 
end nogen anden Del af Kysten Syd for Scoresby-Sund. Inden for 
Tasiusaks nærmeste Omgivelser vokser næsten alle de Fanerogamer, 
som jeg overhovedet har fundet i Distriktet. 
Den "8 besøgte jeg Plateauet Vest for Stationen og undersøgte 
Dammene, hvoraf de fleste vare tørrede ud; foruden de tidligere 
