174 Car. KRUUSE 
ikke videre mærkeligt ud, og jeg tog derfor kun Fotografiapparatet 
med i Land for at tage nogle Landskabsbilleder i den korte Tid, der 
var levnet, medens Maden blev lavet. Næppe var jeg imidlertid kom- 
men over den lave Pynt med Husruiner, som dannede vor Anlæsgs- 
plads, for der aabnede sig en bred Klipperevne i Bjærgsiden, dannet 
af en gammel Eruptivgang paa 12 m Bredde, hvis forvitrede Bund steg 
omtrent 30°. Den begrænsedes paa begge Sider af lodrette Klipper, 
men var frit aaben mod Syd, var rigelig vandet uden dog at huse 
nogen Bæk og havde en frisk tørveagtig-muldet Detritusbund. Her 
fandtes den frodigste Vegetation, jeg har set uden for det egentlige 
Angmagsalik-Distrikts dybe Fjorde. Det yppige, grønne Dække var 
over 30 cm højt og dækkede Kløftens Bund fuldstændig op til 105m 
Højde. 
Det dannedes i Midten af Polygonum viviparum (f. vulgaris) og 
Carex scirpoidea, langs Siderne af Alchimilla Wichurae, Rhodiola, 
Poa pratensis og Oxyria, og endelig klædtes Klipperne af Salix glauca- 
Buske og -Espalier med Taraxacum, Cystopteris og Aspidium Lonchi- 
tis. Imellem disse noteredes mere spredt: Potentilla maculata, Alchi- 
milla alpina, Epilobium anagallidifolium, Alsine verna v. propinqua, 
Draba hirta, Thalictrum, Coptis, Saxifraga Aizoon, S. decipiens, Sedum- 
annuum, 5. villosum, Pinguicula vulgaris, Veronica alpina, У. saxa- 
tilis, Euphrasia latifolia, Thymus, Gentiana nivalis, Pyrola minor, 
Rhododendron, Cassiope hypnoides, Vaccinium, Campanula rotundifolia, 
Erigeron alpinus, Salix herbacea, Tofieldia, Hieracium nigrestens hyp- 
articum, Phleum alpinum, Festuca ovina, Woodsia ilvensis, W. hyper- 
borea, Juniperus, Lycopodium alpinum m. fl., som Tiden ikke tillod 
at faa med. 
Stedet gjorde et saa meget frodigere Indtryk, som vi netop kom 
ude fra Yderkysten, hvor alt er langt mere goldt. 
Ved Kap Wandel gjorde vi Ophold to Gange. Første Gang, (131 
99) paa Udrejsen, var der, skont vi skulde ligge der om Natten, kun 
faa Minuter til at bese Vegetationen. Lokaliteten er et tomt Bræleje 
gennemskaaret af tre Basaltgange og lukket af en Endemorene. Neer- 
mest Kysten bestaar Bjærgarten af rødlige, hvide og graa Graniter, 
de højere Dele er Gneiser og Amfiboliter. Paa Могепеп stod Salix 
glauca, Empetrum, Silene, Vaccinium, Cassiope hypnoides og Alsine bi- 
flora, alle i Blomst. Op ad Dalens ene Side var Basaltgangen næ- 
sten dækket af Rhodiola. Ved vort andet Besøg (*/s 99) havde vi 
bedre Tid, og jeg besteg da den sydeksponerede Side af Fjældet, som 
bestaar af mæsgtige Fjældskred, der naar op til c. 330m Hojde. Midt 
paa disse, i omtrent 120 m Hojde, ragede en fast lodret Klippevæg 
frem. For oven var dens flade Rand fri for Ras i 1—2 m Bredde, 
for neden ved dens Fod havde der samlet sig lidt Grus og Humus, 
