176 Cur. KRUUSE 
ud over Isen; men den er mere rig paa Mosser, især er Grimmia 
hypnoides talrig. Mellem dens store Bræer ses Pohlia gracilis, P. 
cruda, Peltolepis grandis og Jungermania Baueriana med f. viridis. 
Paa den fra Bræen vendte SV.-eksponerede Side naar Salix glauca 3 m 
Længde og 11 cm Stammeomkreds ved Grunden. I de Par Timer, 
vi opholdt os her, blæste en meget varm Fohn ud fra Isen, saa at 
Temperaturen steg til 15° ved Femtiden om Morgenen, en usædvan- 
lig Varme for disse Egne, hvor dog Vejret i den forste Halvdel af 
August var særdeles smilende, medens det i Juli som Regel var Taage 
med Temperatur omkring Frysepunktet. 
Halvøerne mellem Sarkarmiut, Nigertusok, Wandels-Fjord og 
Vahls-Fjord er c.700 m høje og staar med stejle Klippevægge ud mod 
Havet, idet de parallelt med dette er gennemskaarne af næsten lod- 
retstillede Basaltgange, som har fremmet Nedbrydningen ved at 
bryde Bjærgets Sammenhæng. Ofte danner den glatte Side af en 
saadan Basaltgang selve Skrænten i Hundreder af Metres Højde og 
Længde, og ofte er en Gang bleven staaende frit ud for Kysten som 
en lodret Flage, medens Forbindelsen med Fastlandet er forvitret 
bort eller danner den indad skraanende Bagflade af en stejl, util- 
gengelig, takket ©. | 
Sydsiden af Vahls-Fjord danner en næsten lodret, glat Væg, som 
er gennemskaaret af talløse, stejle Eruptivgange, der breder sig net- 
formet, kommunicerer og tegner sig tydeligt ved deres mørke Farve 
paa den lyst-brune Klippe. Nordsiden er mindre stejl, og paa nogle 
Klipper omtrent halvvejs inde i Fjorden havde vi Teltplads (*4/7 99). 
Klipperne danner Randen af en lavbakket Slette, klædt med Lyng- 
hede. Det er varmt i Solen; sort Kugle viste Kl. 12 Middag 42° ved 
en Lufttemperatur af 9°,9, og Jorden var endnu i 5 cm Dybde op- 
varmet til 12°,2; men saa snart Solen gik bag Fjældene i Vest, sank 
Termometret under Frysepunktet, Jordoverfladen frøs, der lagde 
sig Rim, og Tyndis dannede sig paa Fjorden. Lyngheden var meget 
tør; intet Steds saas Vand, kun paa de stejleste Steder gjorde Vege- 
tationen Indtryk af Frodighed uden dog at miste Hedekarakteren. 
I Heden noteredes: Silene, Viscaria, Cerastium alpinum, Draba 
nivalis, Ranunculus glacialis, R. pygmæus, Saxifraga cernua, S. stella- 
ris, S. decipiens, S. oppositifolia, Pedicularis hirsuta, Bartsia, Vacci- 
nium, Loiseleuria, Diapensia, Campanula rotundifolia, Polygonum, 
Oxyria, Juncus trifidus, Carex nardina, C. scirpoidea, C. rigida, Poa 
glauca, P. alpina, Lycopodium Selago og Woodsia ilvensis. Paa et 
stejlt Sted, hvor Vandet i Foraaret havde Afløb gennem en lille 
Kløft i Tørven, fandtes: Saxifraga nivalis, Hieracium alpinum, Ta- 
raxacum, Antennaria, Salix glauca, S. herbacea, Luzula spicata, L. 
