Rejser og botaniske Undersøgelser i Ost-Gronland. 221 
Vindene kommer i Vinterhalvaaret i Reglen fra Nord (N®.—NV.); 
men 1901—02 var de forholdsvis svage. Kun 15 Stormdage er note- 
rede fra ‘/10—1/1, og kun paa 4 af disse naaede Vindstyrken 6, d.v.s. 
en saadan Hastighed, at Smaasten og Isklumper hævedes mere end faa 
Centimeter fra Jorden, og storre, lost liggende Trægenstande kunde 
flyttes fra udsat Plads af Vinden. Jeg var ikke i Besiddelse af Vind- 
maaler, men anslaar efter Erfaringerne fra 1898 —99 den største Vind- 
hastighed til c. 40m i Sekundet. I Sommerhalvaaret noteredes 13 
Gange Storm, hvoraf 2 Gange med Vindstyrke 6. I Sammenligning med 
1898—99 viser 1901—02 en mere urolig Karakter; men Stormene er 
gennemgaaende noget svagere. Sammenligner man disse Resultater 
med Holms Observationer fra 1884—85'), er Styrken kun ringe; dette 
skyldes imidlertid næppe, som W. JANTZEN?) antager, at Aaret 1884—85 
var ,usædvanligt hvad Vindstyrken angaar", men derimod Observations- 
stedernes forskellige Natur. Kolonien Tasiusak ligger i en stor 
Lavning, der til alle Sider, undtagen Nord og Syd, er begrænset af 
høje Fjældrækker, og selve Stationen ligger i Læ af de nære Elv- 
bakker оз Uglefjældet. … Holms Overvintringssted, Tasiusarsik- 
kitdlek, ligger derimod paa en lav Odde, som springer frem ved 
Mundingen af den lille Fjord Tasiusarsik, hvis modsatte Bred dannes 
af en høj, stejl Fjældrække, der har Retning NV.—SØ. En Vind 
omkring N.og NNV. vil prelle af mod denne Mur og kastes ret over 
‘mod Overvintringsstedet. Mod Nord er der fuldstændig aabent 
og ligesaa mod Nordøst, hvor Angmagsalik-Fjords store Vandflade 
giver rigeligt Spillerum for Stormen. En Storm, der blæser stiv ved 
Tasiusarsik, vil i mange Tilfælde kun mærkes som stiv Kuling ved 
Tasiusak, og hermed stemmer det ogsaa, at vi mangen Gang har 
haft svær Brænding, som trods det brede Isbælte rev Isen i Stykker 
i Fjordens Munding om Amitsuarsik og ved Orsuluviak og hørtes 
lige til Stationen, endskønt Vindstyrken her ikke naaede op til 3 
(Landskala), medens Vindretningen var NV.—NØ., og Atmosfærens 
Tilstand tydede paa urolige Vindforhold. Af saadanne urolige Dage 
har jeg noteret 35, og alene for Maanederne Oktbr.—Januar samt 
Marts 29, eller hver 5. Dag, og dog er der ikke medregnet de Dage, 
hvor vi havde stiv Kuling, men hvor Brænding ikke iagttoges, ej 
heller de Dage, hvor Føhnskyernes Drift og pludselige Temperatur- 
spring angav, at der Vest eller Øst for os i Sermiliks eller Angmag- 
saliks Dalføre herskede Føhnstorme, som ikke naaede ned i vor 
Kedel. 
*) WILLAUME JANTZEN: Meterolog. Observ. i Nanortalik og Angmagsalik, Medd. о. 
Grenl., H. IX, pag. 292. 
*) Medd. о. Grenl., H. XXVII, pag. 314. 
