222 Снв. KRUUSE 
Г ethvert Fald зрШег Stormene en betydelig Rolle 1 Vinter- 
halvaaret og har stor Indflydelse paa Vegetationen, idet de ved at 
oprive Snedekket og borttransportere Lasjorden paa alle udsatte 
Steder ødelægger Vegetationen ved Erosion. Desuden aflejrer de 
fremherskende nordlige Storme Løsjord — vel mest Sand og Grus, 
men dog ogsaa organisk Detritus — paa de stejle Klipper, som spa- 
redes under Istidens Gletscher-Erosion, idet de har dannet Læsider 
og som oftest her i Distriktet er sydeksponerede og derfor har særlig 
sunstige Læ- og Lysforhold for Vegetationen. 
I Sommerhalvaaret faldt de noterede 13 Stormdage dels i April 
— Maj (7), dels i September (6), medens der i Juni—August ikke er 
noteret en eneste Stormdag, hvilket ligeledes var Tilfældet i 1898—99 
og er normalt for Distriktet. Dette rolige Sommervejr er selvfølge- 
lig meget gunstigt for Plantevæksten, som i Vegetationstiden ikke er 
udsat for den Erosion, Fordampning og Afkøling, som Stormene 
medfører, og kun derved muliggøres den sparsomme Fjældmarks- 
Vegetation paa de vindaabne Plateauer. Septembers stormfulde Vejr 
danner paa den anden Side en naturlig Afslutning paa Vegetations- 
perioden; vel er den ikke afsluttet for de mest haardføre Arter, men 
Størsteparten har dog indstillet Assimilationen og gaar i Vinterkvarter. 
Nedbøren var, som Tabellen udviser, ringe i Februar og Juni— 
August, men betydelig i Aarets øvrige Maaneder. Nedbørens absolute 
Mængde er ikke observeret; men den er utvivlsomt utilstrækkelig 
for Plantevæksten. I denne Forbindelse har Forholdet mellem Sne 
og Regn størst Betydning. Regnmaaneder er Juni—September, hvor 
der overhovedet ikke nævnte Aar faldt Sne paa de berejste Stræk- 
ninger"), hvorimod der ved Stationen i første Halvdel af Juni var. 
10 Snedage, dog kun med højst ubetydeligt Snefald. Regndagenes 
Antal er størst i Juni og September, og Regnmængden var ogsaa da 
efter Skøn størst. Taage spiller kun ringe Rolle i de egentlige Sommer- 
maaneder og har næppe saa stor Betydning for Planterne, som man 
til Tider har villet tillægge den, i hvert Fald ikke i den indre Del 
af Fjordene. Dog kan de Taageskyer, som selv i godt Vejr ofte 
samler sig paa Vindsiden (især Sydsiden) af Fjældtoppene, have 
nogen Betydning ved at give Anledning til en Fortetning af Luft- 
fugtigheden, der kan komme de lavere liggende bevoksede Fjældsider 
til Gode i Form af Bække. For-selve Topplateauerne har de næppe 
1) I 1898 sneede det fra 14.—30. Septbr. 6 Dage, og efter samme Dato noteredes 
Nattefrost ved Sarfak; i 1899 havde vi ikke Sne i Distriktet efter den *|‹, hvor der 
faldt ubetydeligt, derimod havde vi ved Yderkysten paa с. 67° 20° n. Br. temmelig 
stærk Sne og Frostvejr i Dagene ?°/7, "Ir og "Ir. 
