248 Cur. KRUUSE 
Stereocaulou denudalum. Cetraria nivalis. 
Cladonia rhangiferina. Polytricum alpinum. 
Cladonia cornucopioides. Grimmia fascicularis. 
Cetraria islandica. Pohlia commutata. 
Gr&sliens Dække er temmelig tæt og naar i Reglen 15—30 cm 
Højde, men kan dog undtagelsesvis paa de bedste Lokaliteter (f. Eks. — 
Kordlortok-Sø) naa en Højde af 45 cm, og hvor Forholdene er 
ugunstige, er (Carex rigida-) Dækket kun 5—10 cm højt. Græsliens 
Farve er langt ind i Sommeren endnu gulgraa, idet den, skønt tidlig 
snebar, først grønnes i Juli, og i Foraarstiden skjules de tilstede- 
værende, ofte 4—5 cm lange, frisk-grønne Skud længe af de gamle 
Skeder og Blade, som utvivlsomt beskytter dem godt mod Udtørring. 
Blomsterne formaar ikke at ændre denne gulgraa eller graagrønne 
Tone, idet de forekommer saa sparsomt og staar saa skjult, at de — 
ikke syner noget. Den eneste tokimbladede Art, som er ret alminde- 
lig, ja vel endog har sin vigtigste Forekomst her, er Campanula 
rotundifolia v. arctica, der optræder i meget stort Antal, især som 
f. uniflora, og har særdeles store og brede Kroner, der ofte er mon- 
strøse med overtallige Flige. (Det er utvivlsomt disse, som bragte 
BERLIN til at opstille Arten C. groenlandica). Kun tæt op til selve | 
Klippevæggen over Lien findes et !/2—1m bredt Bælte” hvor Blom- 
sterne dominerer; her kan Chamenerium augustifolium, Arter af 
Hieracium, Viscaria, Taraxacum, Veronica og Cystopteris give Lien 
Blomsterrigdom og frisk-gron Farve, som nærmer sig til Urleliens. 
Dette skyldes sikkert den storre Jordfugtighed, som betinges af den 
faste Klippes Nærhed. 
Græsmarken 
findes, som omtalt, paa flad eller svagt hældende Sand-Grusbund 
ved Foden af Lierne og i Modsætning til Græslien altid paa fugtig, 
ja endog vaad Bund. Den indtager et langt ringere Areal end Græs- 
lien, idet andre Formationer fortrænger den fra de faa Lokoliteter, 
som passer for den. Mest optræder den som smaa Pletter, der er 
Samlag af en enkelt eller forholdsvis faa Arter, medens Græslien 
som oftest er sammensat af 6—7 dominerende og mere end dobbelt 
saa mange underordnede Arter. 
De vigtigste Græsmarks-Planter er Phleum alpinum, Calama- 
grostis neglecta, Festuca rubra, Poa pratensis, Juncus trifidus og Scirpus 
cespitosus. 
