260 Cur. KRUUSE 
Bjærgarten er her en lyserød, meget grovkornet Granit (Pegmatit) 
og er rigelig dækket af Gyrophora-Arter, af hvilke de største naar en 
Højde af 3—4 cm over Klippen. 
Klippernes Vegetation. 
Stejle Klipper findes i stor Udstrækning i Angmagsalik-Egnen; 
dog er de hyppigst i en Højde af over 500 m over Havet. De be- 
staar som oftest af isskurede, mere eller mindre stejle Flader, som 
afveksler med smalle, vandrette Trin, der skyldes Bjærgartens Spalt- 
ning. De lodrette Afstande mellem Trinene varierer i Reglen mellem о 
1 og 10 (20)m. Trinenes Bredde er fra 5—40 cm, meget sjældent 
bredere. Paa Trinene har der samlet sig lidt Løsjord, der dog sjæi- 
dent og kun inderst ved Klippevæggen naar 10 cm Tykkelse, men 
som oftest er meget tyndere. Den vandes af nedsivende Vand; men 
Vandingen er meget uregelmæssig. Enkelte Steder kan være driv- 
vaade det meste af Sommeren, overrislede fra de „sorte Striber" paa | 
Fjældsiden; andre gør et meget fortørret Indtryk. De fleste Trin faar 
imidlertid nogen Tilførsel af rindende Vand, som holder sig inde i 
Hjørnet mellem den vandrette og den lodrette Klippekant og her 
søger nedad; thi Trinene er sjældent helt vandrette, har tværtimod 
oftest en Hældning til en af Siderne. Desuden siver der næsten altid 
lidt Vand i de Sprækker og Ridser, som fortsætter Trinfladernes Ret- 
ning. 
Snedækket er meget sparsomt paa Klippetrinene og svinder ofte 
helt bort i Marts—Maj, men erstattes af et Islag paa 5—10 cm Tyk- 
kelse, der er temmelig konstant og beskytter Vegetationen mod Ud- 
tørring, i hvert Fald til en vis Grad. 
Bunden er i høj Grad heterotermisk. I Foraarstiden er Sving- 
ninger i Klippens Temperatur paa 30—40° ikke sjældne, og hver 
klar Dag vil de sydeksponerede Klipper blive vædede af draabe- 
flydende Vand, selv om Lufttemperaturen ikke kommer over — 10°. 
I Sommertiden kan Klippekanterne ofte ophedes til 30—35° Varme, 
og selve det tynde Jordbundslag kan helt igennem være over 20°, 
medens Klippen om Morgenen kun er 2—3° varm. 
Vegetationen paa Klippetrinene bestaar næsten udelukkende af 
Urter; Lynghedens Buske spiller kun en ringe Rolle. Det er et 
meget betydeligt Antal Planter, som forekommer her, og adskillige 
er ikke fundne andre Steder. De almindeligste Arter findes i om- 
staaende Liste: 
