DID. CHR. KRUUSE 
Luzula confusa. | Cerastium alpinum v. lanatum. 
Chamenerium latifolium. | Armeria sibirica. 
Bedst trives Silene; dens Tuer er alsidige, kuglekalotformede, 
indtil 6cm høje og 20cm i Diameter, uden Vindslid eller døde 
Partier og bærer talrige Blomster. Tuerne flyder godt oven paa Gru- 
set og dækkes ikkes. Salix-Arterne er ligeledes talrige, men trives 
ikke nær saa godt. Deres overjordiske Dele er oftest meget smaa; 
Stammerne, som er knoldformet fortykkede i Jordskorpen, hæver sig 
næppe 3 cm over denne med 2—3 krogede Grene af 4—6 cm Længde 
og med faa Blade. Hele Individet kan dække 1—2 dm?. Derimod 
er de underjordiske Organer særdeles vel udviklede; Pælerødder af 
2 m Længde er almindelige; jeg har løftet Silene-Rødder paa 2,5 m 
Længde ud af Jorden ved at trække i dem. Rødderne søger først. 
10—15 cm skraat nedad i Jorden og bøjer saa i en stump Vinkel 
opad og vokser parallelt med Skraaningens Overflade. TRAUTVETTER 
har allerede for adskillige Aar siden gjort opmærksom paa dette 
Forhold, ligesom ogsaa ROSENVINGE (I. с. pg. 221) omtaler det og for- 
klarer det som en Forankring af Planterne i det løse, nedskridende 
Grus. Denne Tydning er utvivlsomt rigtig; jeg har i flere Tilfælde. 
overbevist mig om, at Grus-Li Planternes Rødder, hvor det er muligt, 
søger hen til dækket Klippegrund og fæster sig i dennes Spalter. 
Saxifraga og Luzula, som ikke har nogen udpræget Hovedrod, 
er heller ikke saa godt stillede; de skrider ned med Gruset og ender 
ofte ved Foden af Grusskraaningen, hvor Forholdene er ugunstige 
for dem, eller de dækkes af Gruset. Dette sidste gælder især om Saæi- 
fraga, der paa disse Lokaliteter altid optræder som den krybende 
Form (f. reptans); den er som oftest om Foraaret fuldstændig dæk- 
ket, saa kun Blomsterne stikker frem. Mange Individer ødelægges, 
og man træffer hyppigt døde Eksemplarer begravede i Sandet; men 
Arten holder sig ved sin tidlige og store Frugtbarhed. Frøet udsaas 
allerede i Slutningen af Juli; jeg har iagttaget, at det kan spire 
samme Sommer, og Kimplanter er almindelige paa Grusskraaningerne. 
Grusbakkernes Overflade er sparsomt bevokset med lave Eks- 
emplarer af 
Salix glauca. | Salix herbacea. 
Juncus trifidus. Silene acaulis. 
Carex rigida. i Azalea procumbens. 
Carex nardina. | Empelrum nigrum. 
Pedicularis hirsuta. Saxifraga oppositifolia. 
Individerne er ogsaa her smaa og lave og har tiltrykte overvintrende 
Dele; men Forholdene er ikke saa ugunstige, da Gruset ikke skrider, 
