A N:o 8) Försök rörande ljudets reflexion och absorption. 5 



sig i märkbar grad gällande. Försöksanordningen var för 

 övrigt densamma som nyss, utom att infallsplanet nu 

 självfallet var lodrätt. Ehuru glasskivan var ganska stor 

 och befann sig ett gott stycke ovanom golvet, kunde vid 

 denna anordning inverkan av främmande reflexioner från 

 angränsande delar av golvet icke i fullt önskvärd grad und- 

 vikas. Genom mätning av verkan på mikrofonen, då mel- 

 lanrummet mellan skärmen Z (fig. 1) och glasskivan upp- 

 togs av en annan metallskärm och någon reflexion från glas- 

 skivan icke kunde göra sig gällande, kunde emellertid stor- 

 leken av dessa främmande reflexioners inverkan närmelsevis 

 fastställas. Försök, som jag tidigare utfört med ringklockan 

 såsom ljudkälla och mikrofonen såsom mottagningsapparat 

 och vilka haft till ändamål att påvisa en eventuell interfe- 

 rensverkan av de från tvenne med varandra parallella och 

 i förhållande till varandra förskjutbara metallskivor reflek- 

 terade ljudvågorna, hade givit ett negativt resultat, utvi- 

 sande, att det på mikrofonen verkande ljudets svängnings- 

 period icke var så skarpt, utpräglad, att någon märkbar in- 

 terferensverkan kunde uppstå. Vid försöken rörande ljudets 

 reflexion från den vågräta glasskivan kunde följaktligen de 

 störingar, som härrörde av reflexionerna från golvet på var- 

 dera sidan om glasskivan (blott dessa delar av golvet behövde 

 här tagas i betraktande), approximativt elimineras därige- 

 nom, att den på nyss angivet sätt mätta främmande verkan 

 subtraherades från den, som erhölls, då endast skärmen Z 

 befann sig mellan ljudkällan och mikrofonen (den undre 

 kanten av Z befann sig då c: a 60 cm ovanom glasskivan, 

 vars längre kanter voro parallella med infallsplanet). På 

 grund av glasskivans vågräta ställning behövde någon olj- 

 ning av denna skiva icke ifrågakomma. Infalls- och reflex- 

 ionsvinkeln var vid dessa försök oförändrat = 45°. En över- 

 dragning av skivans övre yta med ett likformigt och möj- 

 hgast tunnt sandlager (ett ogenomskinligt damskikt) hade, 

 såsom man på grund av de tidigare försöken kunde vänta 

 sig, icke någon märkbar inverkan på reflexionsförmågan. 

 Då sandskiktets tjocklek ökats till c: a 4 mm, var det reflek- 

 terade ljudets intensitet c:a 65 % av det från den blanka 



