A N:o 8) Försök rörande ljudets reflexion och absorption. 7 



teorien. Om vi nämligen antaga, att en ljudvåg i luft av 

 vanligt tryck träffar en vattenyta under infallsvinkeln rp, 

 uttryckes förhållandet mellan den reflekterade vågens och 

 den infallandes amplituder a och a' genom formeln i) 



a : a' = 1 —0,00061/1 — 17,5/^=^ ff, , 



av vilken likhet följer, att ljudet reflekteras totalt, så snart 

 infallsvinkeln är ^ c:a 13° och att reflexionen även vid nor- 

 mal incidens är i det närmaste total, Med användliing av 

 de av 1 o r d R a y 1 e i g h på n^^ss citerat ställe angivna 

 allmänna formlerna finner man likaså för luft-glas (vi antaga, 

 att ljudets hastighet i glas är 15 gånger så stor som hastig- 

 heten i luft och att glasets täthet är 2000 gånger så stor som 

 luftens): 



a:a' = l- O.ooooe?]/! — 224 tg^q. . 



Reflexionen från glas kan sålunda i själva verket med 

 ännu större skäl än den från vatten anses för total vid varje 

 incidensvinkel (totalreflexionens gränsvinkel för luft-glas 

 är endast c:a 3,8°). Vid användning av en tunn glasskiva 

 såsom reflektor kan visserligen skivan själv genom inverkan 

 av ljudet försättas i laterala svängningar, varvid den kom- 

 mer att verka såsom en sekundär ljudkälla. En märkbar 

 del av den infallande ljudenergien fortplantar sig då sken- 

 bart genom skivan. Såsom tidigare nämnts, torde dock så- 

 dana svängningar knappast hava förekommit i märkbar 

 grad hos den av mig använda större glasskivan. Då 

 den vid de ovan först beskrivna försöken använda mindre 

 glasskivan uppställdes omedelbart framför den med kon- 

 kavspegel försedda mikrofonen, genomsläppte skivan sken- 

 bart c:a 1,5 % av det på densamma fallande ljudet. Sedan 

 några fasta stöd anbragts på skivans bakre sida, upphörde 

 i det närmaste all verkan på mikrofonen, vilket utvisade, 



') Se lord Rayleigh, 1. c, p. 81;S1896. 



