AN:o8) Försök rörande ljudets reflexion och absorption. 17 



och lika stora kulor av de olika ämnena. Att, såsom nyss 

 nämndes, kornsubstansens specifika egenskaper icke märk- 

 bart synes inverka på de av kornen sammansatta skiktens 

 genomsläpplighet för ljud står i överensstämmelse med den 

 av mig tidigare gjorda iakttagelsen, att ljudförsvagningen 

 i rör icke märkbart är beroende av rörmaterialets specifika 

 egenskaper. De konstanter, som ingå i det teoretiska ut- 

 trycket för dämpningsfaktorn i exponentiallagen för ljud- 

 intensitetens avtagande i rör (se min ovan citerade uppsats, 

 pg. 3 och 4), hänföra sig i själva verket icke heller till rör- 

 materialet utan till den i röret befintliga gasen. Till de spe- 

 cifika materialegenskaperna räkna vi dock icke här porosi- 

 teten, som, om den i större gi^ad är förhanden, synes med- 

 föra en ökning av såväl ett kornlagers som ett av samma 

 substans bestående rörs Ijudförsvagande verkan. Ett 1 mm 

 tjockt skikt nyss glödgadt kolpulver (av björkträ), vars 

 finaste beståndsdelar såvitt möjligt avlägsnats genom sikt- 

 ning med ett nät av 0,4 mm:s hålvidd, genomsläppte högst 

 10 % av det infallande ljudet, vilket motsvarar ett värde 

 på k av omkring 20! Ett 2 mm tjockt skikt av samma kol- 

 pulver genomsläppte knappast als något med mikrofonen 

 mätbart ljud, medan- ett lika tjockt lager finaste havssand 

 (de finaste kornen hade icke avlägsnats från detta prov) 

 genomsläppte 7 ^o (med användning av nyssnämnda värde 

 på k finner man, att ett 1 cm tjockt lager av kolpulvret skulle 

 genomsläppt endast omkring 5 miljardedelar av ljudet! För 

 havssanden finge man åter enligt den nämnda observatio- 

 nen A- = c: a 13, vilket innebär, att ett 1 cm tjockt lager av 

 denna sand skulle genomsläppt omkring 2 milj ondedelar 

 av ljudintensiteten). Ehuru en del ytterst fint kolstoft icke 

 kunnat avlägsnas från kolproven, torde dock den observe- 

 rade mycket stora ljudförsvagningen hos kolpulvret delvis 

 kunna tillskriv-as kolkornens egen porositet. 



Några försök med fuktad sand må slutligen här ännu 

 omnämnas. " Då i kärlet C (fig. 2 ) befann sig ett tunnt lager 

 av den grövre sanden, genomsläppte denna, så länge den 

 var torr, c:a 70 % av ljudenergien. Då den fuktats med vatten, 

 försvann, verkan på mikrofonen så gott som fullständigt. 



