A N:o 12) Lösniiiffars Ijusabsorption. 



2. Apparater och försöksanordning. 



Vid studiet av lösningars Ijusabsorption spelade tidigare 

 undersökningarna med spektroskop en dominerande roll. 

 Läget av absorptionsbanden eller linierna bestämdes antin- 

 gen direkt okulärt, eller ock fotograferades, absorptions- 

 spektra, och plåtarna mättes ut med komparator. Vackra 

 undersökningar ha sålunda utförts av bl. a. H. W. V o g e 1, 

 H ar 1 1 e y och deras lärjungar. Emellertid måste i dylika 

 fall koncentrationens och skikttjocklekens inflytande på grän- 

 serna för absorptionsbanden noga beaktas. 



En av huvuduppgifterna utgör bestämmandet av läget 

 för absorptionsmaxima. Visserligen kunna dessa ofta rätt 

 noga angivas med tillhjälp av spektroskop, i fall man varie- 

 rar skikttjockleken och använder olika starka lösningar, 

 men säkrare värden fås dock med spektralfotometer, särskildt 

 om intensiteten hos det genomgående ljuset blott långsamt 

 förändras. Den fotometriska metoden tillåter för varje våg- 

 längd en beräkning av den genomgående ljusmängden och 

 därigenom även en. kontroll av den B e e rska lagen. Dock 

 äro mätningarna med spektralfotometer i allmänhet tids- 

 ödande. 



Den spektralfotometer, jag vid efterföljande undersök- 

 ningar användt, tillhör Hydrografiska havsundersökningarna 

 i Helsingfors och konstruerades ursprungligen av K ö n i g i), 

 men förbättrades sedermera av Mårtens^) och G r ii n- 

 b a u m ^). Apparaten är tillverkad hos firman Schmidt& 

 Haensch i Berlin. Den kan betraktas som en spektrometer 

 med horisontalt ställd reglerbar springa ^i (se fig. 1 och 2), 

 vilken genom en bländare är delad i två delar a och b. De 

 från Si utgående strålarna göras parallella medelst objektiv- 

 linsen Oi, brytas genom ett flintglasprisma P och koncentre- 



*) A. Kön ig, Verh. d. Phys. Ges. Berlin.' 4. p. 50 (1885); 5. p. 9 

 (1886); Wied. Ann. 53. p. 785—792 (1894). 



*) F. F. Mårtens, Verh. d. Deutsch. Phys. Ges. I. p. 280—284 (1899). 



') F. Grunbaum, Berliner Inaugural-Dissertation 1902; F.F. Mår- 

 tens und F. Grunbaum, Ann. d. Phys. (4). 12. p. 984—1003 (1903). 



