Harald Lunelund. 



(LX 



ras genom objektivlinsen 0^ på okularspringan Sg. Kron- 

 glasprismerna P^ och P^ ha till ändamål att oskadliggöra 

 reflexionen av ljusstrålarna från de optiska ytorna. — Man 

 skulle alltså med ovanstående konstruktion erhålla två 

 skilda spektra, om ej ljusstrålarna därjämte genomginge ett 

 wollastonprisma W, som sönderdelar varje strålknippe i två 



Fig. 1. 



Fig. 2. 



vinkelrätt mot varandra polariserade knippen. Antalet 

 spektra bleve alltså fyra: två med horisontal svängnings- 

 riktning (bj^ och Af) samt två med vertikal svängningsrikt- 

 ning (öy och A„). Emellertid tillfogas ännu ett biprisma Z 

 med horisontal brytande kant, vilket ånyo sönderdelar, varje 

 ljusstråle i två. Av de sålunda uppkommande åtta spektra 

 bl^, Z)„ o. s. v. sammanfalla emellertid några, och genom att 

 välja en lämplig vinkel för biprismat kan man åstadkomma, 

 att blott två vinkelrätt mot varandra polariserade spektra 

 framträda i mitten av synfältet. De övriga avbländas. Den 

 ena bilden härrör från den övre (fig. 2), den andra från den 

 undre hälften av biprismat. Observatorn ser synfältet delta i 

 tvänne lika delar, belysta av vertikalt resp. horisontalt svän- 

 gande ljus, och åtskilda genom en fin strimma, som härrör 

 från biprismats kant. Om mellan ögat och okularspringan 

 placeras en nicol, kan man genom lämplig vridning av den- 



