Kl 
PÅ 
KA så 
Xx 
"$ 
A N:o 4) Undersökning av källvattens radioaktivitet. 3 
nen i jonisationsrummet förorsakade mättningsströmmen i 
i elektrostatiskt mått 
2 i=056,y. 105 E (1— 0572 D)- 
t 
; a) REN MER 
300 — 300 
Denna mättningsström utgör nu ett exakt mått på joni- 
sationen i elektrometerns jonisationsrum, men är likväl intet 
absolut mått på emanationsmängden därstädes, ty jonisatio- 
nen beror även av jonisationskärlets storlek och form, eme- 
dan en del av a-strålarna, vilka utgöra den förnämsta orsa- 
ken till jonisationen, hämmas av kärlets väggar, innan de 
hunnit utöva sin fulla joniserande verkan. Enligt Duane 
och Laborde?!) är jonisationen i ett kärl beroende av 
förhållandet mellan kärlets yta S och volym V, i det joni- 
salionen är proportionell med uttrycket 
S 
1 — 0,572 Vv 
där S och V äro angivna 1 cm? resp. cm?3. För ett oändligt 
stort jonisationskärl är uttrycket lika med 1; i detta fall 
är varje stråles joniserande verkan fullständig. För att 
kunna beräkna emanationsmängden återstår ännu att veta 
huru stor den mättningsström är, som fås efter 314 timme, 
ifall i ett mycket stort jonisationskärl bringas en enhets- 
mängd emanation. Denna mättningsström är enligt nyare 
bestämningar 6,1.106 elektrostatiska enheter, ifall såsom 
enhet för emanationsmängder tages en curie, d. v. s. den 
mängd radiumemanation, som står i radioaktiv jämvikt 
med ett gram radium. Den av en godtycklig emanations- 
mängd E i ett godtyckligt jonisationskärl efter 315 timme 
åstadkomna mättningsströmmen är tydligen 
V 
1) W, Duane och A. Laborde, Le Radium 7, p. 162, 1910. 
