A N:o 6). — Pyro- och piezoelektriciteten hos turmalin. 3 
CE 
Riecke tidigare bestämt det specifika elektriska momen- 
tets tillväxt vid en temperaturstegring av 1” C. Med använd- 
ning av de av Voigt experimentellt funna värdena på 
turmalinens = elasticitetsmoduler bestämde Riecke och 
Voigt genom en gemensam undersökning denna turmalins 
piezoelektriska konstanter, definierade genom de av Voigt 
teoretiskt uppställda formlerna, varigenom det blev dem 
möjligt att beräkna det specifika elektriska momentets för- 
ändring vid en godtycklig deformation. Med tillhjälp av 
Pfaff's värden på turmalinens termiska dilationskonstan- 
ter beräknade de nyssnämnde forskarne den av dem använda 
turmalinens deformation för en grads temperaturstegring. 
De voro sålunda i besittning av alla de data, som voro erfor- 
derliga för beräkning av den tillväxt, det specifika elektriska 
momentet erfor vid 1 grads temperaturstegring, ifall, såsom 
Curieoch Röntgen antagit, den pyroelektriska verkan 
betingades uteslutande av deformationen. Oaktat det värde, 
man sålunda erhöll, vunnits genom en kombination av ett 
ganska stort antal olika fysikaliska konstanter av olika 
noggrannhetsgrad, 'var dess överensstämmelse med det av 
R i ec ke direkt funna värdet så pass stor — det var endast 
c:a 109, större än det sistnämnda — att Riecke och 
Voigt häri sågo en bekräftelse av antagandet, att någon 
sann pyroelektricitet icke existerade. 
I en senare avhandling, i vilken denna slutsats under- 
kastades en förnyad prövning, har Voigt?) emellertid 
kommit till ett motsatt resultat. Det syntes framför allt 
betänkligt, att de många konstanter, av vilka man gjort 
bruk i den senast berörda undersökningen, icke alla vunnits 
genom försök med en och samma kristallindivid, i det att 
såväl pyroelektricitetskonstanten som de termiska dilations- 
konstanterna hänförde sig till kristaller av annat ursprung än 
-elasticitets- och piezoelektricitetskonstanterna, vilka sist- 
nämda bestämts för en och samma kristall. Det hade tidi- 
gare undgått, V oigt och Riecke; att det av Pfaffs 
värden på turmalinens termiska dilationskonstanter, som 
1 W. Voigt, Wied. Ann. 66, p. 1030; 1898. 
