8 Karl F. Lindman. (LIX 
den för ao, gäller för temperaturintervallen -LF 9” till + 327” 
och den för ag för intervallen + 6” till + 320”, har man 
för temperaturen — 22,2” C 
a, — 3,782 . 1078 och as= 8,s7a . 108. 
Med användning av dessa värden och de ovan anförda vär- 
dena på de övriga i formeln för A ingående kvantiteterna 
erhåller man 
1 = 645—568 — 77 och 
AES il 
- == 0,119. 
vy 645 
Den sanna pyroelektricitetens hos turmalin procenttal har 
sålunda härigenom reducerats från det av V oigt angivna 
värdet 18 (egentligen 18,e eller i runt tal 20) till endast 11,9 
eller till i det närmast samma värde som det av V oi gt och 
R i ec ke tidigare funna, av vars ringa storlek de slöto, att 
någon märkbar sann pyroelektricitet överhuvudtaget icke 
existerade. Frågan om dess existens, vilken såsom Voigt 
framhållit har ett stort teoretiskt intresse 1), synes sålunda 
böra underkastas en revision med beaktande av felen hos 
de vid beräkningen av 2/, använda konstanterna. 
Med stöd av de observationsdata, som meddelas iV oigt's 
och Riecke's ovan åberopade arbeten, ävensom de i min 
uppsats om turmalinens termiska dilatation anförda av olika 
observationsserier erhållna värdena på dilatationskoefficien- 
terna för en temperatur av + 20” C har jag beräknat det 
s. k. medelfelet hos var och en av dessa konstanter ?) även- 
3 I sin Lehrbuch der Kristallphysik p. 920 framhåller V oi gt, att de 
pyroelektriska verkningarna hava jämväl ett praktiskt intresse, i det att en 
förändring av en kropps temperatur och speciellt frambringandet av en olik- 
formig temperaturfördelning erbjuder ett bekvämt och inom piezoelektrici- 
tetens område ofta använt medel för alstring av spänningar och deforma- 
tioner inom en kropp. 
?) Medelfelen hos kvaåntiteterna sj, ha erhållits genom att multiplicera 
deras av Voigt (Wied. Ann. 41, p. 722; 1890) angivna sannolika fel med 
fr 
