A N:o 8) Meteorologiska och geofysiska data för Sodankylä. 13 
samma uttryck för denna asymmetri, som jag tidigare ?!) 
användt för månadsextremer fås de i de två senaste raderna 
anförda procenttalen. Asymmetrin är sålunda positiv och 
å båda orterna 1r årsmedeltal 44, d: v. s. det aperiodiska 
maximet afviker 46, minimet 54 2, från medeltalet. För den 
periodiska temperaturväxlingen är asymmetrin helt annan, 
hvilket fråmgår af följande värden för Sodankylä och Hel- 
singfors: ; 
J. | F [M-[a]N 1) [as | 0. | NE Boer 
ST R | 
Sodankylä. . — 14/14" 3 —6/—145 — 12 02 
Helsingfors .|—11|— de a LS så 6 ör — 6|—13"|—13"| 2 
Den periodiska temperaturfördelningens asymmetri är 
"sålunda positiv från mars—augusti, f. ö. negativ. 
Skillnaden mellan den aperiodiska och periodiska ampli- 
tuden är ett uttryck för störingarnas storlek och är såsom 
synes störst 11” i januari, har tvänne minima i maj och 
augusti och ett sekundärt maximum i juli. Ungefär samma 
årliga gång förefinnes i Helsingfors och Pawlowsk (se 1. c.) 
men äro störingarna där väsentligt mindre, i årsmedeltal 
3.1 i Pawlowsk, 2.2” i Helsingfors. Af asymmetrin hos den 
totala och periodiska amplituden följer att asymmetrin för 
störingarna är under sommaren svagt negativ, f. ö. positiv 
och mycket stor under vintern ?). Störingarna hafva sålunda 
ungefär en dylik asymmetri som den månadsväxlingarna i 
allmänhet uppvisa ?), tydligen emedan också dessa främst 
bestämmas af störingar. Att den periodiska asymmetrin har 
motsatta egenskaper beror tydligen på växlingarna i dag- 
längd: de relativt höga temperaturerna dominera i antal och 
afvika litet på sommaren, medan förhållandet är motsatt 
under vintern med dess långa nätter och korta dagar. 
1!) Denna >»Öfversigt» B. 55. 
2) Betecknas amplituden och asymmetrin för den periodiska växlingen 
med A, och a,, för den totala eller aperiodiska med 4A, och a, så är asymmetrin 
för störingarna eller differenserna tydligen = (a, 4, — a, A,): (4, — A,). 
3) Jfr. Denna »Öfversigt> B. 55 N:o 17, tabellerna. 
