30 Osc. V. Johansson. (LIX 
Till sin årliga period öfverensstämma dessa minima Ii 
allmänhet med medeltalen. Märkliga äro de rapida sprången 
mellan februari och mars samt mellan oktober och november. 
Tydligen äro månaderna november till februari i afsaknad 
af vid jordytan märkbara sjunkande luftströmmar, som af 
allt att döma förorsaka de lägsta fuktighetsvärdena. Nämnas 
må att det allra lägsta värdet 18 92, iakttogs med assman 
under den varma juli 1914. 
Molnighet. 
Den dagliga gången af molnigheten under polarexpeninn 
nen ger efter harmonisk analys: 
19/6 un Pi Pa 2 dj A, a ÅA, | 
| 
VInTeR sr oke se RT | - 3.89/—0.59' — 1.11—1.04' 3.91 | 256.6 | 1.52 | 123.6 
VAT öborna fal ssnrete le |[— 3.97/—2.35/— 1.37] 2.05! 4.61 | 234.7 | 2.47 | 316.8 
SOMMAL Te sekel eds — 4.51/— 2.22] 0.09) 1.91! 5.03 | 239.0 | 1.91 | 352.8 
Höst .... ER ES AS EE EN an 2.86 | 308.6 | 0.68 | 333.6 
Ål LR SE — 3.66|—0.80|— 0.09) — 0.89) 3.70 | 262.8| 0.90 | 344.7 
- 
Heldagsfasen A, är i allmänhet 7 å 11” större än för 
temperaturen, under hösten dock 76”, d. v. s. molnighetens 
extremer föregå mest 1; å 1 timme dem hos temperaturen. 
Den andra termen kan mera betraktas såsom invers till 
den motsvarande för temperaturen, i det molnighetens faser 
inträffa under vår och sommar 1, under vintern öfver 2 
timmar senare än de motsatta för temperaturen, under 
hösten åter 1, timme tidigare. Amplituden a, är under 
vår, sommar och höst 1.5 94 för 1” temperaturamplitud, under 
vintern 596. För Helsingfors finner man enligt 10-åriga 
medeltal af Schönrock!) följande konstanter jämförda 
med dem för temperaturen: 
1) Die Bewölkung Russlands. Petrograd, 1895. 
”) Meteor. Jahrbuch för Finland. Jahrg. 1901 Wiss. Beilage s. 14. 
