32 Osc. V. Johansson. (CLINT 
att under 10 år, 1882—-84 medtagna, endast 2 undantag 
förekomma i januari, 2 likaså i december och 3 i februari. 
Mången gång såsom i januari 1912, i december 1909 och 1913 
kan molnigheten från morgon till middag tillväxa 20—25 9. 
Också andra polarstationer såsom Jan Mayen, Ssagastyr, 
Novaja Semlja 0. s. v. visa en stor molnighetsvariation under 
vintern och maximet middagstiden. Detta maximum är 
själffallet af helt annan natur än det samtidiga värmemaximet 
under sommaren. Troligen är det att fatta såsom ett maxi- 
mum efter soluppgången, stratusmaximet, som allmänt före- 
kommer. 
Enligt polarårets observationer äro korrektionerna för 
medeltalen af 7 a, 2 p och 9 p till sanna dygnsmedeltal föl- 
jande: 
Tydligen äro dessa tal hufvudsakligen uppkomna genom stö- 
ringar. 
Medelmolnigheten är enligt 10-års observationer 1882—384, 
1908—15: 
10 års med. 
Årsmedeltalet är sålunda mycket högt och öfverensstäm- 
mer med det för en del orter i N-Norge såsom Karasjok 
(71) och Kautokeino (77), medan i Sverige ej observerats 
någon så hög molnighet. Maximet i september och minimet 
1 mars återfinnes äfven å andra lappska orter, det förra ofta 
förskjutet till augusti. Det sekundära maximum i maj—juni 
är likaså allmänt. 
Antalet klara och mulna dagar var i summa för 8 år 
1908—15: 
ST TESTET SS ST 
söt 
