34 Osc. V. Johansson. (LIX 
| Pi nn P2 | 2 | ad, A, ad, 4, 
| Vinter . . | — 0.750 | — 0.183 0.186 RR 0.771 | 250.811 02761 -32:0 
Vår. .. . |— 4.410 | — 1.994 0.539 0.065 | 4.837 | 240.0 | 0.543| 72.1 
Sommar . | — 7.715 | — 1.864 | — 0.051 | — 0.152 | 7.941 | 250.7 | 0.158 | 186.9 
| Höst ... |—2.245 | — 0.629 0.673 0.221 | 2.326 | 248.6 | 0.705) 60.3 
| År ....|—8780|—1.167| 0.337|- 0.082 | 3.957 || 247.1| 0-349 N65:3 
Här är den årliga gången på samma sätt som förut elimi- 
nerad och fastiderna A korrigerade till v=0 för 12" natt 
lokaltid, medan p och q gälla för 23 minuter öfver jämn timme 
såsom observationerna. En jämförelse mellan den första 
termen här och den för lufttemperaturen ger följande förhål- 
lande mellan luftens och jordytans amplituder samt skill- 
nad mellan fasvinklar: 
Vinter | Vår | Sommar Höst | Är 
| | | 
asrluft se jOrd a SE 1.02 0.76 0.49 0.67 0.63 
A, luft — 4, jord . .| — 09.9 | —169.3 | —229.5 | — 16.3 | — 18.2 | 
Förhållandet mellan konstanterna a visar samma regler, 
som de vi funnit för den totala amplituden.. Fastiderna visa 
åter att lufttemperaturen i årsmedeltal är något öfver en 
timme försenad i förhållande till jordytans temperatur. 
Under sommaren är förseningen störst (1 14 timme), emedan 
större luftmängder värmas, medan vintern här liksom i 
andra afseenden ej visar något beroende, utan tal, som 
genom sin öfverensstämmelse hellre ådagalägga att båda 
elementen direkte bero af samma orsak. 
Efter harmonisk analys af den dagliga temperaturgån- 
gen å 0.4 m:s djup erhålles: 
| Pi | q' | P2 Ia a, A, ad, ÅA, 
| ; 
Vinter. . . . .|—0.006/—0.013/—-0.002! 0.008] 0.0141 199.3 | 0.008 | 333.5 
Vår. . . . . .| 0.109/—0.013/—0.012/-0.003] 0.110 | 91.1 | 0.012] 244.5 
| Sommar . . . .| 0.255|/—0.033|—0.005|-0.009| 0.257 | 91.71 0.010] 197.5 
Höst . . . . .| 0.058/-0.017/—-0.005) 0.0011 0.0601 100.6 | 0.005] 269.8 
FÅTT SAN VIKS ts RA | 0.104|—-0.019/—-0.006|—0 001 0.106] 94.7 | 0.006] 249.0 
