56 Osc. V. Johansson. (LIX 
Enligt dessa finner man följande värden på K: 
I 
| Vinter Vår Sommar Höst År 
| SRA sr Fe NT IS | 0.22 0.24 | 0.30 0.27 | 0.27 
[RS NE KR SUL Brad TREE 0.52 | 0.45 0:52,5. | OAL 
Amplituderna gifva alltså betydligt mindre värden på 
temperaturledningsförmågan än fastiderna. Det enligt D 
för sommaren erhållna värdet, 0.30, öfverensstämmer nästan 
exakt med det värde 0.31 Ho meén funnit för en sandhed i 
Karislojo under sommaren 18931), äfven detta värde erhållet 
ur amplitudförminskningen, men utan harmonisk analys. 
Märkligt är också att en årlig period förefinnes och att denna 
synes vara motsatt hos de på olika sätt härledda värdena. 
Amplituderna gifva ett maximum, fastiderna ett minimum 
under sommaren, ett förhållande som redan Wild funnit 
vid sina klassiska undersökningar för Nukuss.?) Nämnas må 
att ett försök gjorts att äfven ur den andra harmoniska ter- 
men härleda K (då T=12 timmar=720"" och konstanterna 
1 våra uttryck för log K sålunda böra ökas till 0.9153 resp. 
53.1561), men erhölls mycket varierande värden, 1 årsmedel- 
m? 
C 
tal 0.43 BO ur log. dekrementet D, 0.74 ur fasförskjutnin- 
gen A. F. ö. uppträda i närheten af jordytan, såsom bl. a. 
Wild tydligt framhållit, stora störingar och afvikelser 
från förutsättningarna för hela värmeledningsteorin. Jag 
skall därför ännu återkomma till samma fråga med ledning 
af den årliga perioden, som observerats till större djup. 
Då observationerna under det senare polaråret utförts 
kl. 6 a, 2 p och 10 p är det af intresse att ur det första årets 
resultat härleda korrektionerna till sannt dygnsmedeltal för 
det ur dessa 3 observationer erhållna. Det visar sig, att kor- 
rektionerna å 0.4 m:s djup blifva högst någon hundradels 
grad, medan de för jordytan blifva efter utjämning följande: 
!) Acta Soc. Sc. Fenn. T. 23, N:o 3, s. 83. 
?) Repert. f. Meteorol. B. VI, N:o 4 s. 28. 
