- | 
: 5 TAN 
60 5 Osc. V. Johansson. | (CINTSS 
Liksom ur den dagliga gången finna vi äfven här enligt 
fasförskjutningen större värden än enligt amplituderna. 
Emellertid äro värdena för lagret närmast jordytan här be- 
tydligt mindre (!/; å !/;) än de som funnits ur den dagliga 
gången. Förutsättningarna för teorin äro m. a. 0. ej upp- 
fyllda i närheten af iordytan, såsom man äfven allmänt 
funnit. I lagret mellan 0.8 och 1.6 m öfverensstämma de 
enl. D och A erhållna värdena bättre och gifva en tempera- 
2 
turledningsförmåga om 0.20, resp. 0.28, i medeltal c. 0.24 HE 
Den relativt goda öfverensstämmelsen mellan de båda åren 
visar att man här ej har att göra med tillfälliga störingar 
utan med verkliga afvikelser från de premisser för hvilka 
Poissons formler gälla. 
De för Sodankylä enligt den årliga temperaturgången 
funna värdena på temperaturledningsförmågan kunna när- 
mast jämföras med dem man finner för Pawlowsk, där obser- 
vationerna också anställts i på vintern obetäckt sandmark (dock 
afvikande däri att det var en sandkulle). Användas de af 
H o m é n !) för 4-årsperioden 1887—90 beräknade temperatur- 
värdena för medlet af hvarje månad, erhållas följande harmo- 
niska konstanter a,, 4,, a, och A, samt ur den första termen be- 
räknade värden på K,K,, enligt amplituderna, K, enligt 
fastiderna. För bättre öfversigt upptagas här också medel- 
värdena för Sodankylä, hvarvid amplituderna för att blifva 
fullt jämförbara med dem för Pawlowsk korrigerats för 
»kurvatur?)» genom multiplikation, a, med (za: 12) :i(sin 
rt: 12);-a: med (at: 6): (sm: 6), dj vs K mediresparsta 
och 4.70 96. ; 
1) Acta Soc. Se. Fenn. B. 29, N:o 9, s. 151. 
?) Se t. ex. Hanns Lehrbuch der Meteorol. 3 uppl., s. 
- 
