NE ÅN hört 
Å AN:o 11) Om det gen. en elektr. knisturladdn. alstrade ljudets styrka. 7 
=3.0o0 mm och en kapacitet = 16.2 m. Siffrorna angiva ut- 
slagen i skaldelar. 
Järn: PIREN PNL RR ra Br SE 
Bly: 20-295 203-252 Is 
Mässing: 20; 24; 23; 20; 24. 
Något inflytande av elektrodmåterialet kunde sålunda 
icke konstateras. 
3. Den enda tidigare undersökning av den vid elektriska 
gnisturladdningar alstrade akustiska energien, som jag på- 
träffat i litteraturen, härrör av E. Wagner ?). Den metod, 
varav denne betjänade sig, bestod däri, att en halvsfärisk 
glasskål fästes vid en känslig våg, varvid storleken av det 
tryck uppmättes, som de från en i skålens centrum befintlig 
gniststräcka utgående ljudvågoerna utövade på skålen och 
som enligt lord Rayleyh's teori var proportionell mot 
den akustiska energien. Utom med hänsyn till mätnings- 
metoden, skilde sig Wagner's försöksanordning från den 
av mig använda väsentligt därigenom, att medan jag under- 
sökte det ljud, som alstrades genom en enda överspringande 
gnista, alstrades ljudet vid Wa gner's försök av en hel följd 
av på varandra följande gnistor, uppkomna genom en med 
växelström matad Ducretet-transformators urladdning (mellan 
sfäriska elektroder). Vid ökning av gniststräckans längd 
från 0.5 mm till resp. 1.ooch 2.1 mm, ökades det på glasskålen. 
verkande trycket i proportionen 9:37: 90, d. v. s. ljudstyr- 
kan ökades först i ungefär samma proportion som kvadraten 
på slagvidden och senare något långsammare. Att denna 
tillväxt av ljudstyrkan icke var lika stor som den vid mina 
motsvarande försök observerade finner sannolikt sin för- 
klaring däri, att de gnistor, som under den fortsatta urladd- 
ningen följde på den första gnistan, sprungo över under vä- 
sentligt andra villkor (tillföljd av ozonbildning m. m.) än 
denna, varför även den akustiska integraleffekten av samt- 
liga gnistor (under en bestämd tid) knappast kan vara pro- 
1 Rudolph Wagner, Wien. Berichte, 116 (2 a), p. 1013; 1907. 
