8 Karl F. Lindman. (LIN : 
portionell mot den första gnistans verkan. Kvalitativt 
överensstämma Wagner's observationer med mina däri, att 
enligt båda ljudstyrkans tillväxt med slagvidden något min- 
skades med växande slagvidd. — Vid gradvis ökning av den 
i transformatorns sekundärledning inkopplade kondensatorns 
kapacitet från 47 ända till 705- m, medan gniststräckans 
längd förblev konstant, fann Wagner, att ljudstyrkan först 
växte och nådde ett maximum vid en kapacitet av 140 aå 
150 m, varefter den, ehuru i ganska oregelbundna språng, 
småningom avtog vid fortsatt ökning av kondensatorns kapa- 
citet. Såsom av det tidigare anförda framgår, kunde vid 
mina försök icke konstateras förekomsten av något dylikt 
gränsvärde för ljudstyrkan vid kapacitetens ökande. TI fall : 
ett dylikt överhuvudtaget hade förekommit, skulle det i 
varje fall hava motsvarats av en betydligt större kapacitet 
än den nyssnämnda. — Vid Wagners försök visade sig 
ljudstyrkan bero av elektrodmaterialet på det sätt, att 
en lägre smältpunkt i allmänhet motsvarades av en större 
akustisk effekt. Så t. ex. gåvo elektroder av bly ett betyd- 
ligt större ljudtryck än sådana av mässing. Järn bildade 
dock ett undantag från nyssnämnda regel, i det att järn- 
elektroderna gåvo en något starkare effekt än de av mässing, 
ehuru den förra metallens smältpunkt (c:a 1300” C) är högre 
än den senares (c:a 915” C). Att vid mina försök något in- 
flytande av elektrodmaterialet icke var märkbart, kan sanno- 
likt tillskrivas den omständigheten, att elektroderna vid 
dessa försök icke märkbart upphettades. 
Zusammenfassung. 
Bei Vergrösserung der Länge des Funkens, durch den 
ein aus Leidenerflaschen zusammengesetzter und mittelst 
einer Influenzmaschine geladener elektrischer Kondensator 
sich entlud, nahm die mit Hilfe eines Mikrophons gemessene 
Stärke (Energie) des durch den Funken erzeugten Schalles 
im allgemeinen erheblich schneller zu als die im Kondensator 
